54 Linkola ja Pesola. — Finnilä. 6. II. 1915. 
tää eri lähteiden mukaan kalkkia aina 13 %, asti. Tämä 
seikka kuten myös lukuisat pitkin kesää kalkinpitoisilta kas- 
vupaikoilta tekemämme floristiset havainnot tuntuvat viittaa- 
van siihen, että kalkki tavalla tai toisella olisi täällä tärkeä 
tekijä Alsine verna'n (L.) Bartl., kuten varmasti useimpien 
muidenkin tähän ryhmään kuuluvien kasvien esiintymisessä. 
Lähempää tutkimista kaipaisi m. m. se seikka, onko 
kasvi Impilahdella aina tuollainen rannalla tahi rantaa lä- 
hellä olevilla kallioilla kasvava, jollaisia monet Laatokan 
seudun reliktit pyrkivät olemaan, ja riippuuko tuo seikka 
muistakin kuin ravintosuhteista. 
Luultavaa on, että kasvia kasvaa muuallakin Laato- 
kan pohjoisosissa. Suljemme sen kasvintutkijain huomioon. 
Lajin eroina Sagina nodosa’an nähden mainittakoon: lehti- 
hangoissa ei ole silmuja, varsilehdet ovat tylpät, verholeh- 
det ovat suipot ja korkosuoniset, luotteja on kolme. Mätäs 
on pehmeämpi- ja tiheämpitekoinen. 
Student Carl Finnilä lämnade 
Några ornitologiska meddelanden från Vasa-trakten, 
Till de områden, från vilka endast några få ornitolo- 
giska uppgifter föreligga, hör bl. a. Vasa-trakten. Då under 
de senaste åren en hel del rätt anmärkningsvärda och säll- 
synta fågelarter blivit iakttagna därstädes, och icke mindre 
än 6 av dessa hittills varit okända inom den naturhistoriska 
provinsen Oa, torde nedanstående sammanställning äga sitt 
intresse. 
Turdus merula L. Under början av 1900-talet har ar- 
ten ett par tre gånger anträffats i Vasa stads omnejd, bl. a. 
på Brändö, enl. meddel. av dr K. Boucht. Fågeln är ny 
för provinsen Oa. 
Luscinia philomela (Bechst.). Tvenne somrar (omkr. 
1910) har arten hörts uti Iso-Kyrö socken c. 40 km E om 
Vasa enl. meddel. av agronom A. Björkenheim. Iso- 
