90 Suomalainen, Lintutopografisia tutkimuksia. 10. IV. 1915. _ 
Ison rotan runsaus on siitä osaltaan hyvänä todistuksena. 
Edelleen huomattava määrä isompia ojamyyriä, siipioravia 
ja oravia sekä vähäisemmät jänisten ja muiden hyödyllisten 
metsän riistaeläinten sekä lintujen jätteet todistavat, että 
isohuuhkaja ei läheskään ole niin vahingollinen kuin mitä 
yleensä ollaan taipuvaisia luulemaan. 
Esitettiin seuraava, lehtori, fil. maisteri E. W. Suo- 
malaisen Seuralle lähettämä 
Kertomus lintutopograiisista tutkimuksista Porin seuduilla 
v. 1913. 
Samalla kun parhaiten kiitän siitä 250 Suomen markan 
suuruisesta apurahasta, jonka v. 1913 Seuralta sain lintu- 
topografisten töiden suorittamiseksi Kokemäenjoen laakson 
alaosan ja merenrannikon seuduilla, saan täten ilmoittaa 
töitteni tuloksista seuraavaa: 
Kesäkuun ensi päivinä 1913 paikkakunnalle saavuttuani 
retkeilin aluksi Kokemäenjoen deltamaalla, jonka luonteen- 
omainen linnusto on mitä mieltäkiinnittävin. Erityisesti huo- 
mattavia lintuja näiltä mataloilta niittymailta vähäisine paju-, 
leppä- ja koivupensaikkoineen ovat m. m. Acrocephalus schoe- 
nobaenus, Pratincola rubetra, Alauda arvensis, Budytes fla- 
vus, Circus cyaneus, C. aeruginosus, Asio accipitrinus, Va- 
nellus cristatus, Numenius arguatus, Fulica atra, Ortygometra 
porzana, Spatula clypeata, Anas acuta, Fuligula ferina, F. 
cristata ja Podiceps cristatus. Viime kesänä huomasin uutis- 
tulokkaan: muutamia pareja Larus ridibundus'ta. 
Deltasaaria reunustavat jo vanhemmat niitty- ja pelto- 
maat, jotka usein ovat muuttuneet kuiviksi kedoiksi kataja- 
kasvullisuuksineen. Täällä pesivät luonteenomaisina m. m. 
Acanthis cannabina, Fringilla chloris, Emberiza citrinella, E. 
hortulana, Alauda arvensis, Starna perdix, Ortygometra crex. 
Vieläkin kauempana joelta on metsiköitä, usein hyvää 
koivu-, mänty- ja kuusimetsää kasvavia aloja. Mäntymet- 
