30 Grönblom, Tre för Finland nya insekter. 4. XII. 1915. 
(Catal. Hymenopt., p. 541) är den tidigare känd frän nedre 
Österrike, Schweiz och Tyrolen samt frän Kaukasus. 
Emedan ingen lätt tillgänglig beskrifning af G. fallax 
stär vära hymenopterologer till buds, skall jag här lämna 
en kort karaktäristik af arten. — G. fallax päminner mycket 
till sitt yttre om G. guadrifasciatus Fabr. redan däri, att 
bakkroppens andra bukled ej är uppsvälld vid roten, men 
afviker därigenom, att bakkroppens första ryggled är glatt 
och ej försedd med djupa längsfäror säsom hos den senare. 
Hvad storleken vidkommer, uppges för guadrifasciatus 8—12 
mm, dä däremot vära fallax-exemplar mäta 10—13 mm i 
längd. Hos båda könen konvergera ögonen mycket tydligt 
nedtill emot munskölden (clypeus), som är gul och hvars 
yttre rand är helt smalt mörkkantad. Munskölden har dess- 
utom mycket finare behåring än hos guadrifasciatus. Ögo- 
nen ha på insidan ett gult streck, som är längre än hos 
nyssnämnda art. Mellanbröstets sidor och bakkroppen äro 
glatta. Den sistnämnda är försedd med 4 gula tvärband 
(segm. 1—4), hvilka icke äro afbrutna, men framtill mer 
eller mindre tandade, tydligast å andra ryggbandet. Vingarna 
och vingmärket äro af samma färg som hos quadrifasciatus. 
Fram- och mellantarser gula. Fram- och mellantibier mer 
eller mindre gula, i synnerhet på yttre sidan svarta. Bak- 
tarser och tibier svartbruna. d:s antenner helt svarta; hos 
O äro lederna 3—12 undertill rödbruna. Honans pygadial- 
fält (sista bakkroppsledens ryggfält) med glesa, tämligen 
grofva punkter och med raka sidokanter; fältets yttersta 
spets är rödgul. 
3. Phyllobius psittacinus Germ. Insect. novae spec. 1824, 
p: 448, 593. — Seidl. Faun. »Balt.. Ed: Il, p. 580. -— Stierl. 
Best. Tab. eur. Col. XI, p. 220. — Ph. arborator (Hbst?) 
Schilsky in Kist. Käf. Eur. XXXXV, p. 53 (1908). — Denna 
för Finland nya skalbagge fann jag ji ett 5-exemplar den 
19 juni 1914 invid Galitzina station i Muola socken. Insek- 
ten erhölls med slaghäf pä unga björkar och förekom till- 
sammans med Phyllobius maculicornis G. Ph. psittacinus före- 
kommer i mellersta Europa, hufvudsakligast i bergstrakter, 
