4, II. 1916. Smärre meddelanden. 33 
Laji on ennen tavattu Keski-Europassa, Liivinmaalla ja Etelä- 
Ruotsissa. Molemmat lajit ovat isäni, prof. J.Sahlbergin 
määräämiä. 
Fil. maist. Einari Merikallio teki ilmoituksen seu- 
raavien nisäkkäiden levenemisestä Pohjois-Pohjanmaalla: 1) 
Vison lutreola (L.). 6 p:nä toukokuuta 1905 ammuin Hauki- 
putaalla Häyrysenniemellä koiras-vesikon. — 2) Meles meles 
(L.). ,Kaiun* mukaan (%/,, 1912) ampui torppari S. Pukki 
mäyrän Tervolassa. Noin 10 vuotta sitten ammuttiin sama 
eläin Rantsilassa. — 3) Pteromys volans (L.). Talokas P. 
* Aholan, vanhan pyssymiehen suullisen selityksen mukaan 
ampui hän monta vuotta sitten Haukiputaalla siipioravan. — 
4) Phocaena phocaena (L.). Heinäkuussa 1914 tavattiin Hauki- 
putaalla Kellon saaristossa useana päivänä pari pyöriäistä. 
Samoihin aikoihin tavattiin niitä Hailuodossa, Potinlahden 
edustalla. — 5) Vulpes lagopus (L.). Useiden eri henkilöiden 
tiedonantojen mukaan on naali muutamia kertoja ammuttu 
tai muuten tavattu Haukiputaalla, Kellon saaristossa ja Hai- 
luodossa. 
Kansakoulunopettaja A. Fränti oli Seuralle ilmoittanut 
löytäneensä lehmänkielon (Convallaria majalis) Ounasjoen 
rannalta, Kittilän kunnan Alakylästä. Löytöpaikka on poh- 
joisempi kuin Melan kasviossa mainittu Kemijärveltä. Paikka 
on Ounasjoen länsipuolella jokeen päättyvän hiekkapuljun 
etelärinne, jossa kasvaa heinää ja lehtimetsää. Seudussa on 
kasvin nimenä „koirankielikaali“. 
Professor J. A. Palmen redogjorde för salskrakens 
(Mergus albellus) förekomst i värt land, dess häckplatser i 
Fennoskandia och dess flyttningsvägar. De sistnämnda äro 
af största intresse. De sträcka sig frän Finska Lappmarken 
till Onega och Ladoga samt vidare ät sydost; frän nämnda 
sjöar afvika enstaka exemplar längsmed Finska vikens kust 
till svenska ostkusten och frän Stockholmstrakten söderut. 
Föredraget skulle i anslutning till en reproduktion af en af 
Magnus von Wright utförd mälning af salskraken publi- 
ceras i Finlands jakttidskrift (häft. 1, 1916, sid. 15—27). 
