58 Kyyhkynen, Kasvilöytöjä Pohjois-Savossa kesällä 1915. 4. III. 1916. 
puro, jonka kevättulvien aikana sanottiin huutavan niin, että 
pauhu kuuluu yötä päivää yli seudun. Siitä kai nimen alku- 
puoli. Rotkon yläpäässä kasvaa hyvin jylhää havumetsää, 
mutta alapäässä on jyrkällä rinteellä kosteaperäinen, lehto- 
mainen raivioniitty. Keräillessämme kasveja viimemainitulta 
paikalta kiintyi huomioni erääseen korkeakasvuiseen niitty- 
villaan, jota siinä kasvoi verrattain runsaasti. Sekä ulko- 
muotonsa että kasvutapansa ja -paikkansa vuoksi herätti se 
minussa oitis ajatuksen, että se voisi olla Eriophorum calli- 
frix, jota aikasempina kesinä olin löytänyt parista paikasta 
Suomussalmelta (Ok:ssa). Epäilyksemme haihtuivat aika lailla, 
kun vertasimme sitä eräällä läheisellä suolla kasvavaan Erioph. 
vaginatum’iin ja poistuivat myöhemmin kokonaan, kun kas- 
vin villat kuivatessa muuttuivat kellanruskeiksi. Tämä laji 
ei muutoin ole ainoa, joka sikäl. kasvupaikoilla edustaa 
pohjoissuomalaista kasvillisuutta, vaan on siellä tavallisem- 
pien lajien joukossa useampiakin, joiden esiintyminen on 
hyvin samankaltaista kuin pohjoisempana. — Niityn kasvis- 
toon kuuluivat muutoin edellisen lisäksi vielä seuraavat siel- 
läpäin huomattavammat lajit: Poa *remota, Triticum caninum, 
Milium, Carex digitata, Viola mirabilis (molempia runs.), Ra- 
nunculus *cassubicus, Actaea ja Lonicera xylosteum (täällä- 
päin harv.). — Ylempänä rotkossa oli kasvillisuus myös sangen 
rehevää. Sieltä merkitsimme m. m. seuraavat: Stachys sil- 
vaticus, Onoclea (hyvin runs.), Glyceria remota ja Circaea 
alpina. — Elokuussa kävin paikalla uudelleen ja löysin silloin 
edellisten lisäksi vielä kaksi harvinaista lajia: Epipogon 
aphyllus ja Cinna pendula. Jälkimäinen kasvoi täälläkin yh- 
dessä Galium triflorum’in kanssa hyvin jyrkkärinteisessä lou- 
hikossa, puroveden kostuttamilla paasilla ja penkereillä syn- 
kässä kuusikossa, siis samantapaisella paikalla, jollaiselta 
sen ovat löytäneet myös Norrlin, Vainio, Linkola 
y. m. — Samalla ansainnee myös mainita, että mainitussa 
„holomassa“ pitäisi rahvaan kertomuksen mukaan kasvaa 
naurista villinä! Arvatenkin on paikan erikoisluontoinen 
rehevyys antanut virikettä tällaiselle luulolle. 
