64 Till revidering af gällande jaktförordning. 4. III. 1916. 
kungsörn, hafsörn, berguf, hökuggla, fjälluggla, alla till 
hök-, falk- och vråksläktena hörande fåglar samt fisk- 
gjuse. 
Yttermera innehåller $ 25, att kommunen älägges att 
för hvarje inom dess område dödad örn, uf och dufhök er- 
lägga belöning, nämligen för örn och uf 5 mark, för unge 
2 mark, för dufhök 3 mark och unge 1 mark. 
I förordningen framhållas sålunda de flesta roffåglar 
uttryckligen såsom skadedjur och t. o. m. åläggas kommu- 
nerna, till effektivt understödjande af förföljelsen, att utbe- 
tala premier för dödade exemplar af en del arter. Med af- 
seende å öfriga roffåglar finnes intet stipuleradt. Jakträtts- 
innehafvaren äger alltså rättighet att behandla dem efter 
godtfinnande, och detta sker, som fallet var med de före- 
nämnda, genom ifrig förföljelse. Alla roffåglar, deras bon och 
ungar äro, såsom häraf framgår, hos oss ställda utom lagens 
skydd och prisgifna åt hvar mans godtycke. Ehuru en 
del arter numera förekommer blott sparsamt och kan göra 
endast ringa skada, andra åter måste anses vara för landt- 
bruket direkt nyttiga såsom fiender till gnagarna, har här- 
igenom den föreställningen blifvit i vidaste kretsar rådande, 
att hvarje roffågel utgör ett skadedjur, som bör förgöras 
när och hvar det än anträffas. Emellertid står det besin- 
ningslösa utrotningskriget, som redan länge pågått gentemot 
allt hvad roffågel heter, i skarp strid med forskningens och 
naturskyddets samgående intressen och påkallar oafvisligt 
ändring såväl i den allmänna åskådningen som i hithörande 
lagstiftning. 
Bland stora dagroffåglar, hvilka äro i fara att utrotas 
och hvilka med vissa inskränkningar främst må anbefallas 
till fredande, äro de stolta örnarna. 
Kungsörnen är numera i största delen af landet 
vorden en stor sällsynthet. Den enda landsdel, där arten 
ännu förekommer häckande och där den synes åstadkomma 
till och med en viss skadegörelse, är Lappland. Sålunda funnos 
i Turtola och Kolari distrikt ännu år 1909 fem örnbon. Örnen 
säges vara här illa täld af befolkningen i fjälltrakterna till 
