66 Till revidering af gällande jaktförordning. 4. III. 1916. 
Med hänsyn härtill bör frän jaktförordningen icke blott 
utgå stadgandet om belöning för dödad örn och örnunge, 
utan borde örnarna och deras reden samt ungar fridlysas. 
Detta kunde ske villkorligt sälunda, att i händelse den ena 
eller den andra arten eller bäda tilltaga i sä stort antal, att 
de genom sina anfall pä tamdjur välla större skada, regerin- 
gen äger i administrativ väg upphäfva fridlysningen för viss 
trakt och viss tid, dock ej längre än för tvä är. Tillika 
borde bestämmas, att staten skulle ersätta den lidande de 
skador, örnarna eventuellt kunde anstifta bland tamdjur. !) 
En roffägel, som för jägaren spelar ingen som helst 
roll, är fiskgjusen. Den förekommer spridd öfver hela 
landet, uppehällande sig vid våra sjöar, älfvar och hafsvikar, 
ur hvilka den hämtar sin näring, enbart fisk. Härigenom 
tillfogar den ju fiskaren en viss skada, men förlusterna 
för honom äga dock knappast nägon praktisk betydelse pä 
grund af artens vidsträckta fiskevatten, inom hvilka den icke 
tål några kolleger. Boet bygges i regeln i toppen af ett 
större träd och så vidt möjligt i närheten af näringsplat- 
serna. En vacker syn utgör en fiskande fiskgjuse. Då den 
varseblir ett byte, exempelvis en gädda, fixerar den en stund 
sitt offer, hållande sig därvid med långsamma vingslag på 
samma punkt i rymden, och faller sedan tung som en sten 
ned i vattnet, som högt stänker upp kring fågeln, hvilken 
med fisken i klorna åter höjer sig upp i luften. Arten 
kunde utan men för fisket och i naturskyddets intresse få 
samma ställning i jaktlagen, som föreslagits med afseende 
ä Örnarna. 
Samma skäl, som anförts för örnarnas fredande, gälla 
fullt äfven för jaktfalken. Denna bebor hos oss endast 
Lapplands fjäll, men är numera äfven där en raritet, till 
följd af hänsynslös äggning för privatsamlares resp. na- 
turaliehandlares räkning. ,Tack vare det höga pris, som 
1) I Storbritannien och flerstädes på kontinenten är fredning af 
örnarna, åtminstone under häckningstiden, påbjuden, men troligen för 
sent! 
