4. III. 1916. Till revidering af gällande jaktförordning. 69 
att ormvräkens fredande verkligen måtte iakttagas i de 
kretsar, hvilka äro i ständ att förhindra det hittills utöf- 
vade obetingade nedskjutandet. I den tyska fägelskydds- 
lagen är ormvräken, liksom alla vräkar, äfven upptagen 
bland de skyddade fåglarna. I Sveriges nya jaktlag af är 
1912 är ormvräken utesluten frän skadedjurens antal. 
Med stöd af de positiva upplysningar man numera er- 
hållit om ormvräkens hufvudsakliga näring och med hänsyn 
till naturnjutningen — roffäglarna bidraga ju dock till om- 
växling i skogens lif, och denna örnlika fågel är ju numera 
en af de ytterst fä dagroffäglar, ät hvilkas anblick man vid 
ströftäg i skog och mark stundom kan hafva någon utsikt 
att få fröjda sig — borde ormvräken fridlysas samt sålunda 
ställas i samma kategori som föreslagits för bivräken och 
fjällvräken. Härtill föreligger än mera skäl som dessa tre 
arter, ehuru representerande skilda släkten, regelbundet för- 
växlas af allmogen, ofta ocksä af skolade jägare. 
En för jakt och jaktvärd fullkomligt likgiltig dagroffägel 
är utan tvifvel tornfalken. Trots all förföljelse är den 
ännu nägorlunda allmän och förtjänar att vara det säväl 
för den materiella nytta den gör, som för sin säregna jakt- 
metod och eleganta uppenbarelse för öfrigt. Landtmannens 
plägoris, fältmössen och sorkarna, hafva i tornfalken sin 
farligaste fiende under sommaren. Därjämte förtär arten 
allehanda större insekter, i synnerhet gräshoppor, mera till- 
fälligtvis smäfäglar, nägon fägelunge eller harunge. Af 516 
af Rörig undersökta tornfalkar voro 456 = 89 %,, dä de 
fälldes, sysselsatta med mössfängst. I deras mage funnos 
642 möss. En individ hade dessutom förtärt en rätta. Bland 
öfriga varmblodiga djur anträffades en harunge, 3 näbbmöss 
och 20 smäfäglar. Magsäcken af 9 exemplar innehöll ödlor, 
medan 125 tornfalkar ätit endast insekter och en blott spind- 
lar. Äfven af finska sakkunnige pä jaktens omräde, säsom 
af öfverste V. Brander, har tornfalken, hvars lefnadssätt 
i många afseenden påminner om ormvräkens, framhållits 
som ofarlig för jakten. Det är sålunda en anomali, att arten 
i gällande jaktförordning hänföres till skadedjuren. Dess 
