4. III. 1916. Till revidering af gällande jaktförordning. 79 
Ehuru de säledes fortfarande äro att anses säsom 
utpräglade skadefäglar, borde den nu obligatoriska skott- 
penningen beträffande dufhöken bortfalla. Sä länge staten 
medels s. k. premiering uppmuntrar och understöder utrot- 
ningskriget mot vissa roffäglar — låt vara, att deras stora 
skadlighet för det matnyttiga vildtet äfven vore ett faktum — 
kommer verkan häraf i praktiken, hvilket erfarenheten till 
fullo bestyrkt, genom okunnigheten hos allmogen och veder- 
börande premiebetalare att i första hand och till alldeles 
öfvervägande del drabba vräkar, tornfalkar och andra nyt- 
tiga roffäglar eller sädana arter, hvilka genom sin sällsynt- 
het redan äro vordna lefvande naturminnen, och hvilkas 
fredande därför ur nationalekonomisk eller naturskyddssyn- 
punkt borde ligga hvarje klarsynt medborgare och alla 
fosterlandsvänner varmt om hjärtat. 
Öfver hufvud taget borde man, säsom ocksä i vära jakt- 
tidskrifter stundom framhållits, vid förföljandet af roffäglarna 
ihägkomma, att dessa dock, t. o. m. de skadligaste bland dem, 
ha sin viktiga mission att fylla i naturens stora hushällning. 
Med rätta har man päpekat, att mänga af dem hälla efter 
andra skadedjur, och med visshet kunna vi antaga, att sjuka 
eller svaga individer af det matnyttiga vildtet, d. ä. sädana, 
som äro mindre väl ägnade att bestä i kampen för tillva- 
ron och att fortplanta släktet, i främsta rummet falla offer 
för dem. Genom att bortplocka dessa försvagade individer 
hindra säledes roffäglarna (rofdjuren) dem att pä kommande 
generationer inympa sina sjukdomar eller alstra en svag af- 
komma; de bidraga härigenom till att upprätthälla ett friskt, 
mot ogynnsamma förhållanden motständskraftigt släkte. 
Dessutom måste man räkna roffåglarna (rofdjuren) till för- 
tjänst, att de på samma sätt motverka tilläfventyrs uppkomna 
epidemiska sjukdomars spridning bland det jaktbara ville- 
brådet. De sjuka individerna uppätas af rofdjuren, hvari- 
genom smittans öfverförande på friska djur försvåras. Skade- 
djuren spela således för det nyttiga vilda en stor roll i egen- 
skap af „sundhetspolis“. Bortryckes den länk i djurkedjan, 
som representeras af dem, sä rubbas den naturliga jämvikten 
