4. III. 1916. Till revidering af gällande jaktförordning. 81 
gjort en god gärning i jaktskyddets intresse och till väl- 
signelse för de „nyttiga“ smäfäglarna. Den tiden ligger ännu 
icke fjärran, men gudskelof ligger den dock i det förgångna. 
Icke blott lagparagraferna ha bidragit därtill, att man bru- 
tit med utrotningsprincipen gentemot roffäglarna; äfven bland 
ägarena har allt mera den insikten vunnit insteg, att t. o. m, 
roffägeln har sitt existensberättigande och att den icke an- 
stiftar enbart skada, utan medför äfven nytta, vare sig 
direkt eller indirekt. Den nu gällande fägelskyddslagen har, 
förutom de redan i den föregående lagen fridlysta tornfalken, 
vräkarna och ugglorna (med undantag af ufven), äfven upp- 
tagit skrikörnen och gladan till fredande, sä att dessa fäg- 
lar äro fullt likställda med sängfäglarna m. fl. I Preussen 
äro dessutom örnarna ställda bland de jaktbara fåglarna, 
så att blott den jaktberättigade har tillåtelse att fälla, fånga 
eller taga dem ur nästet. Mångenstädes ha vidare myndig- 
heterna och privata personer utsatt vidtgående bestämmelser 
i afsikt att såsom naturens minnesmärken skydda särskildt 
större roffåglar, hvilka genom sin sällsynthet sväfva i 
fara att helt och hållet försvinna från landets fauna. 
Vi våga tro, att äfven hos oss jägarens och naturvän- 
nens intressen skola med god vilja gå ihop med stigande 
insikt om det berättigade i den ena och den andra partens 
fordringar. 
För att verksammast utrota rof- och skadefåglar har 
man i jaktvårdens intresse inom våra jägarkretsar allmänt 
begynt använda pälsaxar. Med anledning häraf kunna 
vi i detta sammanhang icke uraktlåta att framhålla, det an- 
vändandet af dessa fångstredskap i allmänhet, och icke 
minst då det sker i stor omfattning samt utan tillräcklig 
eftersyn och nödigt omdöme, omöjliggör hvarje åtgärd till 
fredning. Erfarenheten har nämligen utvisat, att af de fåg- 
lar, som fångas med sax, endast en mindre del utgöres af 
verkligen jaktskadliga, den flerfaldigt öfvervägande delen 
däremot af icke-afsedda nyttiga eller från jaktsynpunkt lik- 
giltiga arter. Detta framgår tydligen af de i jakttidskrifterna 
offentliggjorda fångstresultaten. Därjämte är det ju erkändt, 
6 
