6. V. 1916. Koponen. — R. Palmgren. 101 
osat ovat samalla tavalla kierteiset kuin edellisellä 9. Toisen 
ö cercit ovat ehjät ja säännöllisen pituiset. Normalisissa 
peräsukasissa ovat tyvinivelet hyvin lyhyitä ja usein vinossa 
asennossa cercien pituusakselia vastaan. Lajin ottopaikaksi 
on merkitty ,Vid Kola ström 20. VI. 1887 J. A. Palmen“. 
Tällaisen, säännöllisen segmenteerauksen vaihtuminen 
spiralikierteiseen muotoon lienee hyönteismailmassa kovin 
harvinaista, koskapa esim. William Bateson teoksessaan 
„Materials for the Study of Variation“ ei hyönteisillä tällai- 
sista tapauksista mainitse mitään, mutta kertoo kylläkin ana- 
logisista tapauksista eräillä madoilla, esim. Lumbricus ter- 
restris'ellä (siv. 157—159). Kasvimailmassa tavataan tällaista 
vaihtumista useammin, ainakin Equisetum’eilla. 
Intendenten, fil. mag. R. Palmgren lämnade följande 
meddelande: Till kännedomen om spariugglans, Glaucidium 
passerinum L., näringsekologi och fortplantningshistoria. 
Är 1880 offentliggjorde herr H. B. Åström en märk- 
lig uppsats om sina iakttagelser öfver bl. a. spillkräkans, 
Dryocopus martius L., näring: ,Nägra iakttagelser angäende 
Hackspettarnas födoämnen" (Medd. af Soc. pro Fauna et 
Flora Fennica VII, sid. 135). Författaren hade vid tvenne 
skilda tillfällen vintertid i Thusby socken öfverraskat nämnda 
art synbart intresserad af trädhälor, som vid företagen 
undersökning visade sig innehälla, den ena gängen läm- 
ningar efter grämes och svartmes, Parus borealis Selys och 
P. ater L., den andra gängen äter icke färre än omkring 
60 kroppar af i hufvudsak mikromammalier, nämligen, för- 
utom en grämes och 2 kungsfäglar (Regulus cristatus Koch), 
2 äkersorkar (Arvicola agrestis L.), 13 ängssorkar (Hypydaeus 
glareolus Schreb.) och resten eller hufvudmängden näbb- 
möss (Sorex vulgaris L.). Af spillkräkans beteende och när- 
gängenhet vid tillfällena i fräga ansäg sig herr Äström hafva 
funnit full bekräftelse pä att just denna fägel insamlat nämnda 
vinterförräd för egen räkning. 
Framställningen verkar vid första genomläsningen af 
uppsatsen öfvertygande, änskönt den frägan lämnats alldeles 
