106 R. Palmgren, Glaucidium passerinum L. 6. V. 1916. 
ning naturligtvis. I synnerhet har jag gjort dem uppmärk- 
samma uppä, huru värdetulla äggen och äfven ungarna af 
den lilla sparfugglan äro, omtalande tillika att sparfugglan 
häckar uti af hackspettar gjorda häl i ihäliga träd endast 
1—2 meter frän marken. Omsider, eller är 1912, buro mina 
bemödanden frukt. Vid pägäende utstämpling af timmer 
inom Kuohatti revirs 4:de bevakningsomräde observerade 
nämligen en af mina arbetare, att en mindre fägel för nägra 
ögonblick visade sig uti ett ofvan beskrifvet hål samt därpå 
hastigt drog sig tillbaka, sedan den kommit under fund med 
anledningen till det i ödemarkens stillhet ovanliga bullret, 
ästadkommet af yxornas knackande i träden, dä till försälj- 
ning utsedda träd försägos med kronans stämpel. Anande 
att fågeln, som han endast otydligt sett, var den rara sparf- 
ugglan samt att den hade bo i hälet, skyndade min karl 
sig att med sin diameterklafve tilltäppa hälet för att sälunda 
fänga fägeln lefvande. Hälet eller boet var beläget uti en 
rottorr granstubbe af 4!/; meters längd samt endast 2 me- 
ter frän marken. Stubben, hvars diameter vid hälet var 
30 cm, var vid roten nästan genomrutten, sä att endast 
nägra fä yxhugg behöfdes för att försiktigt fälla den. För 
att sedan ätkomma modern och ungarna, — att det fanns 
ungar i boet antogo vi för gifvet, emedan vi redan hade 
den 13 juni, och ugglorna i allmänhet häcka tidigt —, för 
storades icke själfva boöppningen eller hälet, emedan boet 
därigenom för all framtid förstörts, hvilket jag med känne- 
dom om att en del roffäglar flere är begagna samma bo, 
äfven om ägg eller ungar borttagas därifrån, naturligtvis 
icke ville, utan i stället löstogs en spjäla, så att själfva boet, 
som var 35 cm nedanom hålet, blottades, men boöppningen, 
hvars diameter endast var 6 cm, förblef oskadad. Boet be- 
fanns äfven mycket riktigt innehälla ungar af sparfugglor, 
jämnt ett halft dussin, men dä dessa endast voro nägra 
dagar gamla, beslöts att lämna dem i boet och först bort- 
taga dem, sedan de blifvit nästan flygga. Den borttagna 
spjälan sattes därför på sin plats och fastsurrades medels 
björkvidjor vid stubben, som upprestes i lodrät ställning 
