14 Mötet den 5 december 1891. 



ningen af Nuotjok, hade vi på vår färd ej träffat några andra 

 människor än en enda lappfamilj, som hade slagit upp sina bo- 

 pålar för sommaren vid mynningen af Jaurijok. Vår medförda 

 proviant och den öfver sig ymniga tillgången på vildt i skogarne 

 och af forell i älfven gjorde vår resa likväl fullkomhgt oberoende 

 af inbyggarne i dessa näjder. Då den ene af nybyggarne, den 

 gamle Pekka Ketola från Kittilä, hade en präktig nybyggd stuga 

 att ställa till vårt förfogande och eljes också kunde bjuda på 

 andra bekvämUgheter, föredrog jag likväl att lämna tältlifvet så 

 mycket som möjligt och tog mitt hufvudkvarter hos honom. Här- 

 ifrån gjorde jag utflykter såväl till olika delar af Nuotjaur, ända 

 tül den stora lappbyn vid sjöns nordligaste ända och laxpatan i 

 Tuloma, som till trakterna närmast nybygget. Största tiden an- 

 vände jag till undersökning af det i botaniskt afseende största 

 intresse erbjudande området på östra sidan af södra Nuotjaur. 

 Dessa trakters högre och lägre fjäll och öfver hufvud omväxlande 

 terrängbildning motsvarades af en rikare och mer växlande ve- 

 getation, på hvars studium jag hufvudsakligast koncentrerade min 

 uppmärksamhet. Framdeles kommer jag att meddela fullständi- 

 gare redogörelse om densamma och vill nu endast nämna att 

 jämte det den vackraste skogsregion finnes i området den alpina 

 floran är representerad af arter, sådana som Arnica alpina, Salix 

 polaris^ Cryptogramme crispa, Aspidium lonchiäs, Carex atrata, 

 Dryas odopetala, Alchemilla alpina, Carex pedata, Carex capi- 

 tata, Hierochloa alpina m. fl. Af Ryska Lappmarkens karaktärs- 

 växter finnas redan i dessa trakter några arter, såsom Moeh- 

 ringia lateriflora. Arenaria ciliata och Castilleja pallida, den 

 sistnämnda ofta ymnigt. Utom många andra för området förut 

 oantecknade arter vill jag blott nämna en, Oalium triflorum, 

 hvilken jag ej väntade finna här och hvilken härförinnan ej är 

 känd från någon Lappmark. Vidare kan omnämnas att i en 

 förklyftning nedanför Kohperioivi fjäll röd snö (Sphcerella nivalis) 

 anträffades, hopad i små gropar på ett stort snöfält. 



Sommaren var öfver hufvud ej gynsam för botaniska studier, 

 åtminstone ej i jQäflen. Då jag den 7 juli gjorde min första ex- 

 kursion till Kahperioivi fjäll, inträffade björkens löfsprickning som 

 bäst på dess västslultning. Vid trädgränsen hade björkarna ännu 

 denna dag ej ens antydning till blad. Väldiga snödrifvor lågo 



