80 M. Brenner, Om några i Finland 



talis af polycjonata samt förekommer liksom dessa på odlad mark 

 eller i dess närhet befintliga berg och backar. — Exemplar finnes 

 från Nyland (Fagervik, Kyrkslätt, Helsingfors, Borgå), södra Karelen 

 (Rautus), Nikola vid Svirfloden, norra Savolaks (Hankasalmi) och 

 norra Österbotten (Pudasjärvi). 



Var. polygonata. Upprat, späd och spenslig, stundom myc- 

 ket högväxt, flerböjd, af nästan lika långa internodier, vanligen 

 mycket grenig ända upp emot midten, grenar föga utslående, 

 bildande spetsig vinkel med stjälken, kort och fint sträfhårig eller 

 nästan glatt; hlad vanligen tunna, nästan lika långa med eller 

 längre än internodierna, de nedre sällan rundadt hjärtlika, van- 

 ligen elliptiska eller äggrunda, kortare än skaftet, de öfre ovala 

 eller äggrunda — lancettlika, längre än skaftet, trubbiga eller 

 spetsiga, glest men djupt naggsågade, de öfversta spetsiga, hvass- 

 sågade; stipler ungefär hälften kortare än — tre fjerdedelar af 

 bladen, handdelade eller pardelade med smal, lancettlik — tung- 

 lik, helbräddad eller fåtandad mellanflik och smala jämnbreda eller 

 smalt tunglika sidoflikar; blomskaft något utstående, litet — un- 

 gefär dubbelt längre än bladen; foderblad bredare eller smalare 

 lancettlika, spetsiga, håriga eller glatta, med mycket starkt ut- 

 vecklade, tandade, eller korta, rundade bihang; kronblad och 

 sporre varierande såsom hos trivialis, den sednare från kortare 

 än till tre gånger längre än foderbihangen, men alltid smal och 

 jämntjock, rak eller uppåt krökt. 



Utmärkt genom sin vanligen flerböjda stjälk af tämligen 

 likformiga internodier, långa och smala, något spetsiga blad, sin 

 smala, vanligen helbräddade stipelmellanflik, samt jämförelsevis 

 korta, något utstående blomskaft, öfverensstämmer denna form 

 med afseende å förekomstsätt och föränderlighet med trivialis, 

 men är mycket mindre allmän. Omfattar äfven liksom denna fyra 

 lokalformer, nemligen iietropliila, motsvarande rupicola, lågväxt, 

 mörkgrön, med medelstora eleganta rödvioletta gulfläckiga blom- 

 mor af smala kronblad och mycket lång och smal, rak eller 

 svagt uppåtböjd sporre samt smala, glatta foderblad med korta 

 rundade bihang, insamlad på berg i Åbotrakten (Pargas) och Ny- 

 land (Kyrkslätt, Borgå); excelsa, motsvarande turcjescens, enkel 

 eller föga grenig, ofta mycket högväxt, stor- och violett-gul- 

 blommig med vanligen breda, glatta foderblad, funnen på ängar 



