Enzio Beuter, Tortrix Paleana Hb. 93 



angripa timotej och klöfver, men förakta tatein, medan däremot 

 rakt tvärtom den senare skadeinsekten i regeln tyckes hufvudsak- 

 ligast hålla sig just till tåtel och först i andra och tredje rummet, 

 samt ofta i brist på annan föda, angripa timotej och klöfver ^). 

 Hafverf alten hafva utsatts för härjningar af hvardera, men hvad 

 beträffar ängsmasken synes detta höra mera till undantagen ^). 

 Skulle i framtiden uppgift om vecklarelarvens förhållande till 

 ofvannämda växtslag bekräftas, och såväl denna som ängsmasken 

 samtidigt uppträda härjande på samma ort vore fara för handen 

 att snart sagdt all slags gröda förstördes för landtmannen. En- 

 ligt uppgifter af olika författare tyckes Tortrix Faleana Froel. sna- 

 rare förekomma å hårdvallsängar än å sidländta marker. 



Huruvida sistnämda fjäril redan en lång tid varit hemma- 

 stadd å den för härjningen utsatta orten, eller dess ägg möjligen 

 importerats med från utlandet hämtadt gräsfrö — enligt herr von 

 Wendts utsago var det utsådda fröet „utländskt, blandadt med 

 eget" — förbhfver en öppen fråga. I samband härmed må dock 

 ånyo påpekas — utan att jag häraf vill draga några slutsatser — 

 att formen Paleana, hvilken nu uppträdde härjande, är en jäm- 

 förelsevis sydlig form, hvars hittils nordligaste kända fyndort är 

 Liffland, där den dock synes vara en sällsynthet. 



„Dylika larver hafva förr ej förekommit" uppgifver innehaf- 

 varen af de härjade fälten, och härmed åsyftas uppenbarligen att 

 den icke förr gjort sig märkbar som skadeinsekt. Det är likväl 

 en allmänt känd sak att ett stort antal skadeinsekter, hvilka sken- 

 bart helt plötshgt uppträda å en ort, utan att spår af dem un- 

 der föregående år varit synliga, nästan alla år förekomma å 

 respektiva orter, ehuru i så ringa mängd att de undgått upp- 

 märksamheten, så mycket mer som många af dem i regeln uppe- 

 hålla sig å undanskymda platser. Men inträffar ett eller par för 

 insektens utveckling särdeles gynsamma år, kan en eljes föga be- 

 aktad art uppträda i oräkneliga skaror och inom kort anställa 

 betydande härjningar. Antagligen var det eller de två närmast 

 föregående åren synnerligen gynsamma för ifrågavarande fjäril- 

 arts utveckling. En omständighet, som också i väsentlig mån 



^) O. M. Reuttr, Ängsmaskeu, doss härjningar i Finland och medlen 

 till deras bekämpande. Åbo 1892, p. 42 m. fl. 

 -) Ofvanståeude citat, p. 44, 45. 



