Mötet den 4 mars 1893. 99 



delanden IX. 1883 p. 156). Några exemplar från dessa platser 

 torde tyvärr icke finnas i universitetsmuseets samling af finska 

 växter. 



Däremot påträffade jag i Museets kollektion af typisk Myr- 

 tillus en vid Parinpeldo i Hollola funnen och af Gust. Björksten 

 inlämnad kvist, hvilken genom det kvarsittande ljusa bäret otvif- 

 velaktigt visar sig tillhöra var. leucocarpum Dumort. Också an- 

 teckningen å etiketten * fruetus dicuntur albi fuisse» bekräftar 

 detta. Möjligen är nämda exemplar — intet årtal finnes utsatt — 

 det äldsta från Finland kända af denna form. 



Sannolikt förekommer V. Myrtillus L. var. leucocarpum 

 Dumort, äfven pä andra orter i Finland, och det vore därföre 

 skäl att landets botanister egnade denna form, liksom äfven ana- 

 loga former af våra Myrtillus- och Vaccinium-^riei\ någon upp- 

 märksamhet. I detta sammanhang torde emellertid till förhin- 

 drande af möjliga felbestämningar ännu en omständighet böra 

 påpekas. Icke alla Ijusfärgado blåbär äro att hänföras till var. 

 leucocarpum Dumort. ! Förutom de ofvan skildrade gul- eller 

 grönaktiga, söta frukterna af blåbärsriset förekomma nämligen 

 andra af i det närmaste normal storlek och form, utmärkta ge- 

 nom sin kalkhvita färg och sin hårda konsistens. Sådana bär 

 äro fullständigt desorganiserade. Hos dem är fruktköttet för- 

 vandladt till en onjutbar sclerotialmassa genom angrepp af den 

 äfven i Finland förekommande Sclerotinia baccarum (Schroet.) 

 Rehm, en svamp, hvilken ännu så sent som 1888 och af 

 en så framstående forskare som Woronin med säkerhet ansågs 

 vara den enda och alltid förefintliga orsaken till uppkomsten 

 af de Ijusfärgade blåbären. Först genom Aschersons och Mag- 

 nus' ofvan citerade uppsatser har förhållandet stälts i sin rätta 

 belysning. Och denna efter dessa gjorda korta erinran skall 

 säkert vara till fylles för att hålla möjliga framtida iakttagelser 

 angående de Ijusfärgade blåbären på rätt spår. 



— I sammanhang med ofvanstående meddelande påminte 

 herr rektor Brenner om ett af honom förut omnämdt fynd af 

 hvita hallon på Busholmen vid Helsingfors, hvarest därjämte för- 

 utom både svarta och röda vinbärsbuskar, äfven en buske med 

 små hvita, välsmakande vinbär förekommit nära hafsstranden litet 

 ofvanom den stranden kantande gördeln af kiibbal. 



