103 Mötet den 4 mars 1893. 



förut kända från Finland i det att Cajander i sin förteckning 

 öfver sydvästra Finlands cladocerer upptog 32 arter; doktor 

 Nordqvist har ökat antalet med 18 arter och Levander med 2 arter. 



Bland de intressantaste af sina fynd anförde föredragaren 

 Ophryoxys gracilis Särs och Pleuroxus striatus Schoedler, af 

 hvilka den förra formen först observerades i Nurmijärvi träsk, 

 men sedermera äfven funnits i det af herr Westerlund samlade 

 materialet från Rantasalnn' och Saimen. Veterligen är denna art 

 hittills iakttagen endast i Norge af G. O. Särs. Den senare arten, 

 tagen vid Nyslott af A. Westerlund, är anträffad i Tyskland och vid 

 Moskva, men torde icke ännu blifvit angifven för Skandinavien. 



Såsom en för vetenskapen ny art hade föredragaren ansett 

 en liten 0,2 3 mm lång Pleuroxus-iovm, för hvilken han föreslog 

 namnet Pleuroxus minutus. Till sin yttre form liknar den mest 

 Pl. exiguus, men är mycket mindre samt saknar helt och hållet 

 de för den sistnämda karakteristiska tänderna på nedra bakre 

 hörnet af skalet. 



Af de ytterst svårt bestämbara formerna inom släktet Bosmina 

 hade föredragaren anträffat, hufvudsakligast i de af doktor Kihlman 

 från Kola-halföns sjöar tagna profven, flera tvifvelaktiga former, 

 hvilka icke kunnat identifieras med förut beskrifna arter. En an- 

 märkningsvärd Bosmina-iovra^ sannolikt en ny art, förekommer i 

 stort individantal i flera små sötvattenputtar, ofta högt ofvan hafs- 

 ytan, på klipporna å en del holmar i Helsingfors vestra skärgård. 

 Till sin habitus erinrar denna Bosmina dels om B. brevirostris P. E. 

 Müller, dels om B. ohtusirostris G. O. Särs, men saknar en egent- 

 lig tagg vid nedra bakre skalhörnet eller är en sådan endast föga 

 utsträckt, oftast knapt antydd. Huruvida B. brevispina Särs vore 

 identisk med ilrågavarande form, är svårt att afgöra af den korta 

 diagnos Särs lemnat. — Vidare förevisade herr Stenroos talrika 

 af honom förfärdigade teckningar af en mängd finska cladocerer. 



— Herra A. Westerlund kertoi aloitelleensa viime kesän 

 lopulla v. 1892 Espoon LöföUä tutkia vesistöissämme vapaasti 

 eläviä Copepoda-äyriäisiä.. Koska meillä ei vielä ollenkaan tun- 

 neta Harpacticidae-heimoon kuuluvia pikku äyriäisiä, oli hän 

 aluksi ryhtynyt niihin. — Sanoi etupäässä kirjallisuuden puutteen 

 sekä muiden käytännöllisten vaikeuksien vuoksi kuitenkin aivan 

 vähän ehtineensä. Keräilemislavassa oli hän havainnut parhaaksi 



