124: Enzio Reuter, Om de finska arterna 



händelse detta kännetecken skulle förorsaka något tvifvelsmål, 

 vill jag tillsända Eder till påseende ett exemplar af de två, som 

 f. d. n. stå i min samling». Härtill genmäler Schöyen i ett bref 

 af den 20 oktober 1880: »^ — skal jag herved först og fremst 

 angaaende iVoZa-Spörgsmaalet bemeerke, at hvad De anförer om 

 Bagvingernes Farve, samt Fryndsernes Udseende hos Deres Exem- 

 plarer saa langt fra att gjöre Identiteten med min N. Arctica 

 tvivlsom, tvertimod fjerner den sidste Rest af Tvivl hos mig i 

 denne Sag. Tingen er nemlig den, at Planchen, der ledsager 

 mit Arbeide, först blev fuldendt af Lithografen og faerdigtrykt, 

 efteråt jeg allerede havde begivet mig ud paa min Sommerreise 

 ivaar, saaledes at jeg ingen Anledning fik til at kontrollere Ar- 

 beidet i sidste Instans. Derfor er der ogsaa adskillige Ting, der 

 lader endel tilbage at önske, bl. a. netop i de to heromhandlede 

 Henseender: Bagvingernes (samt Undersiden af Forvingernes) 

 Farve er paa de allerfleste Aftryk faldt altfor mörk ud, og Frynd- 

 sernes flekkede Udseende er gaaet omtrent aldeles tabt, i det de 

 ogsaa ere blevne helt igjennem for mörke paa de fleste Aftryk af 

 Planchen. Paa mine Exemplarer af Dyret er vistnok Fryndserne 

 i en temmelig daarlig Forfatning, hvorfor jeg i Beskrivelsen ikke 

 vilde inlade mig videre paa at omtale dem, — men jeg havde dog 

 i mine Afbildninger antydet deres lysere flekkede Udseende, hvilket 

 dog som sagt ikke er kommet tilsyne paa Planchen. Da jeg 

 imidlertid i aar har erholdt endel nye Bidrag fra Östfinmarken, 

 hvormed jeg agter senere at supplere min »Oversigt», skal jeg 

 ved denne Leilighed ogsaa tillade mig at supplere Beskrivelsen 

 med de efter denne vor Konference indvundnc Tillaeg ang. Ud- 

 seendet og den utvivlsomme Identitet med var. Karelica. Prof. 

 Zeller indrömmer den nu ogsaa Berettigelse som god Art.» ^) 



Såsom synes har identiteten af Tengströms N. alhula var. 

 Karelica och Schöyens N. arctica blifvit till fullo konstaterad, 

 hvarjämte framgår att ifrågavarande form värkligen bör uppfattas 

 såsom en skild art. Då frågan om densammas berättigande såsom 

 egen art emellertid till först blifvit klargjord af Schöyen och då 

 den första gången såsom själfständig sådan under namn af arctica 



') Jfr. äfven Schöyen, Xye Bidrag etc. Tromsö Mus. Aarsb, IV. 1882. 

 p. 83—84. 



