32 O. M. Reuter. 



Emellertid kunna arrhenoidie och thelyidie förekomma äfven 

 oberoende af en förändring i genitalierna, såsom uttryck för en 

 själfständig, variabilitet hos de yttre karaktärerna. 



Slutligen uppfattar Brandt arrhenoidien resp. thelyidien så- 

 som normala företeelser hos de talrika fågelarter, af hvilka båda 

 könen äro antingen lika brokiga eller Kka oansenligt färgade. 



Jag har i korthet redogjort för detta ämne, emedan ett fall 

 af arrhenoidie nyligen möjligtvis blifvit iakttaget hos oss, där ar- 

 ten af dylika företeelser i allmänhet torde vara föga känd.* 



Då jag sommaren 1892 vistades i Lovisa, omtalades för mig 

 och förevisades å därvarande skolas museum en „tupp", hvilken 

 enligt uppgift befunnits lägga 'é.gg. „Tuppen" hade för anatomisk 

 undersökning blifvit sänd till Helsingfors, hvarifrån den återskic- 

 kats enligt anmodan uppstoppad samt med den förklaring att 

 dissektionen vid handen gifvit att den egde „alldeles oklanderliga 

 hanhga könsorganer, men intet spår af honliga, var således en 

 veritabel tupp, hvarför dess visade manliga könsdrift var alldeles 

 naturlig". Beträffande de värpta äggen, hvilka icke blifvit sända 

 till Helsingfors, uttalades den misstanke att de vore „förhårdnade 

 bollar af den eljes halfflytande urinmassan, hvilken uti kloaken 

 klumpat sig till en boll, som afgått tillika med andra exkremen-. 

 ter under en viss grad af obstruktion". 



Såväl den i fråga varande „tuppen", som de af den enligt 

 uppgift lagda äggen hafva numera blifvit mig tillsända af herr ma- 

 gister Artur Relander i Lovisa, som om den meddelat följande: 



„Tuppen var född på vårsommaren LS90 på Holmgård egen- 

 dom nära Lovisa och fördes därifrån till Kulla gård, som eges 

 af enkefru J. Simolin. Den utvecklade sig under sommaren och 

 vintern såsom normal tuppkyckling, galade och visade brunst. 

 Våren 1891, således vid ett års ålder, begynte den visa sig sjuk- 

 lig och till lynnet nedstämd. Jämte gårdens öfriga höns var den 

 inlogerad i en afdelning af fähuset, som är apterad till hönshus; 

 vårdades jämte öfriga höns af ladugårdspersonalen. En dag i 

 början af februari upphämtade en ladugårdsflicka ett ovanligt li- 

 tet 'éigg., som hon med säkerhet antog härstamma från tuppen \). 



') Jag påminner om våra allmoges allmänt gängse benämning „tupi)- 

 ägg" för dylika små hönsägg. 



