94 Mötet den 19 maj 1894. 



Enligt Wrights planscher i Smitts nya upplaga är bakre 

 kroppshälften hos rödspättan mer utdragen än hos vanliga flun- 

 dran, där afsmalningen emot stjärtfenan sker hastigare, ett för- 

 hållande, som äfven besannar sig å exemplaren af de båda fisk- 

 arterna på vårt museum och som äfven tydligen kan iakttagas 

 hos ifrågavarande exemplar, om man jämför detta med det lika- 

 stora exemplaret af den vanliga flundran, som af vaktmästare Ny- 

 berg samtidigt med det förra inlemnades till museum. 



Vid företagen uppmätning erhöfls följande dimensioner för 

 i fråga varande rödspätta. 

 Afståndet mellan nosspetsen och stjärtfenans yttre ände 263 mm. 



Kroppens längd 213 „ 



Hufvudets längd 53 „ 



Kroppens största höjd 150 „ 



„ minsta höjd 21 „ 



Längden af hufvudets postorbitala del 29 ,^ 



„ „ blindsidans underkäksgren 21 „ 



„ „ ögonsidans underkäksgren 20 „ 



„ „ ryggfenans bas 178 „ 



„ „ analfenans bas 139 ,» 



Analfenans afstånd från nosspetsen 81 „ 



Längden af ögonsidans bröstfena 32 „ 



„ „ „ bukfena 24 „ 



„ „ mellersta stjärtfenstrålarna 50 „ 



Anteckningar om färgen i lefvande tillstånd blefvo icke gjorda,, 

 dock har jag det intrycket, att grundfärgen å ögonsidan var mörk- 

 brun med granna roströda fläckar, hvilka blefvo mörka sedan 

 fisken blef lagd i sprit. 



Exemplaret erhölls i braxennät den 15 april i Helsinge inre 

 skärgård vid Löfön af vaktmästare G. Nyberg, som äfvenledes 

 förärat detsamma tiU Zoologiska Museum. 



Hvad slutligen rödspättans förekomst i Östersjöområdet be- 

 träffar, veta vi, att hon icke är sällsynt vid preussiska kusten samt 

 äfven fångats någon gång i Stockholms skärgård. Om hennes 

 förekomst i Finska viken finnas härförinnan inga säkra uppgifter. 



Vidare förevisade doktor Levander en samfing lefvande 

 plattmaskar och iglar från Thusby, Träskända. 



