16 Mötet den 3 november 1894. 



ganska rika flora. Från Kellovaara hade vi omkring 7 mil ned- 

 för en mycket strid, af forsar uppfylld del af elfven till vårt nästa 

 hufvudkvarter, Jyskyjärvi, som är en stor by med 90 gårdar, näst 

 Rukajärvi den största af dem vi besökte. Den ligger just vid 

 Tschirkkakemijokis delta, där denna utfaller i Jyskyjärvi sjö. Vi 

 hade nu redan kommit i det närmaste till 65:te breddgraden. Trak- 

 terna omkring sjön och byn voro för det mesta oerhördt ödsliga 

 momarker, och ett par längre utflykter, som vi gjorde åt nord- 

 vest öfvertygade oss om, att dylika marker sträcka sig miltal åt- 

 minstone åt detta håll. Utbytet af exkursionerna här blef därför 

 ringa i förhållande till det på dem nedlagda arbetet. — Det föl- 

 jande hufvudkvarteret hade bort vara Paanajärvi by, belägen fem 

 mil nedanom Jyskyjärvi vid Kem-floden. Men alldenstund vi hörde, 

 att trakterna kring Paanajärvi skulle vara ännu ödsligare och en- 

 formigare än kring Jyskyjärvi — en uppgift som äfven till fullo 

 besannades — och som tiden redan var långt framskriden, be- 

 slöto vi oss för att helt och hållet lämna Paanajärvi-vistelsen. 

 Vi foro alltså med ens de 15 milen nedför floden till staden Kem, 

 dit vi efter en fyra dagars resa, hvarunder uppehåU gjordes i 

 Paanajärvi och Usmana byar, anlände den 15 augusti. Från sta- 

 den företogo vi tvänne längre utflykter till den vidlyftiga skärgården 

 utanför, hvarvid flere holmar och skär besöktes. Att vi ej kommo 

 oss för att göra flere större exkursioner berodde på motiga väder- 

 leksförhållanden. Vädret, som hittils hela sommaren varit öfver 

 hufvud taget mycket vackert och ytterst sällan satt hinder i vägen 

 för oss, blef nu mot höstsidan ganska ruskigt. Bland annat gjorde 

 en hel veckas oafbruten storm med regn om intet en tilltänkt färd 

 till ön Solovetsk. Den 9 september anträddes återfärden från 

 Kem öfver Suma och Powenetz, och den 19 anlände vi efter en 

 besvärlig resa, fördröjda af flere motigheter, till Petersburg. 



Den utstakade resplanen hade sålunda blifvit i hufvudsak 

 följd. Vi hade genomrest provinsen KareUa Pomorica från söder 

 till norr och sedan dess norra del från vester till öster. Här- 

 med ha sålunda, tillsammans med Vainios och andras tidigare 

 färder, provinsens vestra och norra delar äfvensom kustbrämet blif- 

 vit åtminstone genomresta af naturforskare. Naturligtvis kunna de 

 därför icke sägas vara utforskade; och alldeles obekanta äro ännu 

 de vidsträckta trakterna mellan Onnanjoki och Tschirkkakemijoki 



