Mötet den ;^ iiovoml)er 18Ü4. 21 



söclcr), [Alopecuriis nigricans (nordöstligaste delen)], Salix glaiica 

 (d:o), Rosa, cinnamomea (a. i norr, r. i söder) m. fl. 



En del af området synes dock genom beskaffenheten af vissa 

 där förekommande ståndorter ganska skarpt skilja sig från dess 

 öfriga delar, nämligen kustbrämet. Orsaken till uppkomsten af 

 ståndorter med säregen vegetation i detta gebit ligger, såsom man 

 lätt kan finna, i beskaffenheten af de lösa jordlagren. Medan 

 nämligen i det inre lera anträffas mycket sällan och i ringa ut- 

 sträckning, hafva här emot Hvita hafvets kust mäktiga aflagrin- 

 gar af en fruktbar åkerlera egt rum, aflagringar, hvilka i synner- 

 het tydligt framträda i flodernas skärningar. Då man färdas ned- 

 för Kemfloden öfverraskas man plötsligt vid Tuhkakoski cirka 5 

 mil från flodmynningen af att se de dittils sandiga eller också 

 låga, sumpiga stränderna bytas ut mot höga branta lervallar, i 

 hvilka vårflödet förorsakat ras, och hvilka upptill äro beklädda 

 med lummiga buskar och löfträd. Nästan utan det ringaste af- 

 brott fortsättas dessa lerstränder sedan ända ned till mynningen. 

 Äfven hafsstränderna omkring Kemijokis mynningsvik äro leriga. 

 Huruvida leraflagringarna sträcka sig utmed hela kusten söderut 

 från Kem har jag visserligen icke utforskat, men sannolikt är att 

 så förhåller sig. Åtminstone vid Soroka och Suma kunde jag 

 öfvertyga mig om att så är fallet. — Just omkring Kem-floden 

 är det som ofvan antydda, för kustregionen karaktäristiska stånd- 

 orter förekomma. De utgöras af buskbeväxta ängar (såväl fuk- 

 tiga som hårdvalls-), friska fältbackar och ställvis lundar, 

 utmärkta genom en frodig vegetation med rikliga örter. Af dem 

 äro llere, och det just af de ymnigaste, främmande för det inre 

 området. Af sådana böra nämnas i främsta rummet den mycket 

 ymniga Trollius; vidare Dianthus superhus, Vicia silvatica, La- 

 tliyrus pratensis, Tussilago, Conioselinum tataricum (r); andra 

 arter äro åter här allmänna, men i det inre mer eller mindre säll- 

 synta såsom till exempel: Polygoniini viviparum, Lychnis flos 

 cuculi, Vicia sepiiim, Tanacetum, med flere. Afven i andra af- 

 seenden afvika nu nämnda ståndorter ansenligt från motsvarande 

 i det inre området. Jag kan dock ej nu närmare ingå härpå, 

 men vill ännu tillägga att jag vid Tuhkakoski såg en vacker tall- 

 skog med ett rikligt fältskikt af gräs och stora örter såsom Gera- 

 nium silvaticum, Cirsium heterophyllum och andra! 



