'22 Mötet den 3 november 1894. 



Hvad områdets gränser i dess helhet beträffar, synes åtmin- 

 stone dess södra gräns vara fullt naturlig. Norrlins skildring af 

 ståndortsförhållandena i Onega-Karelen passar föga in på ens de 

 sydligaste delarna af förevarande område, och en mängd i den 

 förra provinsen förekommande arter, hvaribland flere allmänna 

 och karaktäristiska, saknas i Karelia Pomorica helt och hållet. 

 Jag kan ej nu närmare ingå på dessa förhållanden eller räkna 

 upp några arter, jag vill blott beträffande florans sammansätt- 

 ning i Karelia Pomorica framhålla några egendomligheter. Sär- 

 skildt i ögonen fallande är dikotyledonernas ringa antal, äfven i 

 jämförelse med monokotyledonerna. Om vi ej medräkna det vest- 

 ligaste, af Vainio undersökta området och äfven utesluta Solo- 

 vetsk, så få vi för resten af provinsen vidpass 140 monokotyle- 

 doner hittills kända, medan artantalet af dikotyledoner ej går 

 upp till mer än omkring 260 ä 270 således ej fullt två gånger 

 så mycket som de förra. I dessa siffror, hvilka dock ej äro de- 

 finitiva, äro äfven hafsstrand-växter medräknade. Några af de 

 stora dikotyledona familjerna äro påfallande svagt representerade. 

 Så till exempel Ranunculacece med 12 arter, Criwiferce med 13 

 (15?) arter, Fersonatfe 18 (14?) arter, LabiaUe 8 (9?) arter, Compo- 

 sitce (utom Hieracia) 29 (31?) arter. Redan nämnandet af dessa 

 familjer utvisar, att det i synnerhet är de odlade marker åtföljande 

 arterna som saknas. 



Ännu återstår att nämna några ord om den i många afseon- 

 den egendomliga skärgården utanför Kem. Den sträcker sig tre mil 

 ut till hafs det vill säga halfva vägen till Solovetsk och består 

 af flere större och mindre holmar samt en massa skoglösa skär, 

 klobbar och klippor. Holmarna äro dels låga och då till största 

 delen barrskogbevuxna såsom Studentskoj-ostrow, Popovansaari, 

 Jakostrow, Jelowoi-o.strow med flere. Dels åter äro de högbärgiga, 

 resande sig med tvärbranta sidor ur hafvet. Så till exempel Kol- 

 gora och Gusowoi-öarna. På den så kallade Nemetski Gusowoi 

 reser sig ett bärg nästan tvärbrant ur sjön till 103 m höjd och 

 en annan bärgstopp på samma holme är ännu något högre, sä- 

 keriigen 120 m. Sistnämda höjd nås antagligen också af den 

 högsta platån på den stora Ruski Gusowoi. I dalgångarna mel- 

 lan bärgen äfvensom ställvis vid stränderna ha dessa högbärgiga 

 holmar att uppvisa delvis rätt ståtlig och vacker granskog, men 



