26 Mötet den 3 november 1894. 



ningar äfvensom samla insekter, i främsta rummet Podurider till 

 en af professor O. M. Reuter ännu icke publicerad afliandling 

 om Finlands Collembola. Min utrustning utgjordes därför af en 

 större packlåda med burkar och flaskor af olika storlekar, fyllda 

 med sprit jämte andra konserveringsvätskor och reagentier, tvänne 

 större blecklådor för inpackning af Hvitahafs-evertebrater, två pela- 

 giska ythåfvar, två mindre handhåfvar, en slädhåf, en botten- 

 skrapa, bössa, mikroskop, fotografiapparat med mera. De två kon- 

 serveringslådorna, hvilka i S:t Petersburg blefvo fyllda med sprit, 

 sände jag från Povenets till staden Kem, dit vi på höstsidan skulle 

 anlända. Öfriga saker medtog jag på den långa resan, som gjor- 

 des antingen med häst, båt eller till fots. Af naturliga skäl fä- 

 ste jag största uppmärksamhet vid sjöarna och vattendragen, i 

 hvilka jag med mina fångstredskap hade att söka mitt byte. Öf- 

 ver dessa förde jag en journal, uti hvilken sjöarnas läge, rela- 

 tiva storlek och djup, bottnens och strändernas beskaffenhet och 

 så vidare antecknades. A de sjöar, där man kunde komma öfver 

 någon båt, företogos alltid smärre utfärder för fångst af pelagiska 

 djur; för öfrigt håfvade jag alltid vid stränderna från skilda lo- 

 kaler, och från träsk och smärre sjöar, där inga båtar funnos, 

 nödgades jag samla endast vid stränderna. Men icke endast från 

 sjöar och floder, utan äfven från puttar, diken, vattengrafvar med 

 mera tog jag alltid prof på mikroorganismer, hvilka till en del 

 på stationen mikroskopiskt granskades. I Hvita hafvet företogos 

 först egentliga draggningar, hvilka ofta upphemtade flera intres- 

 santa djurformer. Här kunde man äfven under ebbtiden göra 

 rika skördar på stränderna. Åtskilliga kräftdjur, annelider, echino- 

 dermer, hydroider m. m. funnos under tång och stenar. En an- 

 nan gång, då dessa blifva bestämda och ordnade, ber jag att få 

 återvända till våra Hvitahafs-exkursioner. Då jag ej heller ännu 

 hunnit granska det öfriga materialet och således ej är i stånd 

 att redogöra för faunan i vattendragen, ber jag att denna gång 

 endast få nämna några ord om fågelfaunan. 



När vi anlände till vår första hufvudstation, Särkijärvi by 

 NW om Seesjärvi, var våren redan så långt framskriden att vege- 

 tationen stod i full grönska och de flesta växter höllo på att slå 

 ut sina blomknoppar. Många arter hade tiU och med slutat sin 

 blomning. Videbuskarna hade redan öppnat sina kapslar för att 



