Mötet den 3 november 1894. 27 



utsläppa fröna. De fågelarter, hvilka tidigare lagt ägg, hade dessa 

 om ej ännu kläckta så åtminstone länge rufvade. Mesarna hade 

 flygfärdiga ungar, och knipan såg man åtföljd af en mängd dun- 

 ungar. Allt detta visade tydligt att exkursionerna för en orni- 

 tolog voro allt för sent påbörjade. De nordligare häckande ar- 

 terna hade för länge sedan passerat genom dessa trakter. Några 

 äggsamlingar kunde ej heller göras, hvilket tidigare på våren 

 icke skulle hafva varit svårt, då ju många intressanta nordi- 

 ska arter häcka här i stort antal. Sådana riktiga karaktärsfåg- 

 lar inom hela det vidsträckta område vi passerade voro: Tur- 

 dus viscivorus, hvilken tycktes vara den allmännaste trastarten 

 och allmännare än T. pilaris, samt Parus cinctus eller den 

 lappska mesen, hvilken förekom mycket allmänt öfverallt ej en- 

 dast i barrskogar — i synnerhet brända skogar och hedar tyck- 

 tes utgöra dess älsklingslokaler — utan älven i kärr och löf- 

 skogar. På våra första exkursioner i omnejden af Särkijärvi by 

 såg jag åtskilliga individer, och ett bo med sju flygfärdiga ungar 

 fann jag i en ihålig asp 1.5 m ofvan marken vid Lahnalampi. 

 En annan mycket intressant lappsk fågel, som troget visade sig 

 på alla våra exkursioner och som genom sin rödbruna färg sär- 

 skildt ådrog sig vår uppmärksamhet var lafskrikan, Garrulus in- 

 faustits, hvilken häckade mycket allmänt inom området. Ännu vid 

 Kem sköt jag ett exemplar af en stor skock som strök omkring 

 i den dystra skogen. Af ünkarna anträffades Fringilla linaria 

 öfverallt, och uti en kärrmark vid Ondajokis utlopp till Onda- 

 järvi observerade jag små ungar. Fr. moyitifringilla anträffades 

 däremot med säkerhet först vid Kellovaara, där bergfinkarna uppe 

 på Vakanvaara med sitt sträfva läte lockade hvarandra från alla 

 håll. Flygfärdiga ungar observerade jag äfven ehuru ingen af dem 

 tillvaratogs. Allmänt häckande förekom vidare sidensvansen, Am- 

 pelis garrulus, af hvilken jag den 15 juni anträffade flygfärdiga 

 ungar i en tallskog vid Särkijärvi. I videbuskager och unga löf- 

 skogar längs floder och vattendrag häckade Emheriza sdioenidus 

 allmänt, och med denna förekom äfven E. rustica, ehuru säll- 

 syntare. På en exkursion längs Ondajoki sköt jag den 28 juni 

 en ungfågel och vid Tschirkkijoki vid Kellovaara sannolikt en 

 annan, som jag dock icke kunde finna i det täta snåret, dit 

 den föll. 



