30 Mötet den 3 november 1894. 



dock många sydligare häckande arter, några till och med ganska 

 allmänt. En sådan är i främsta rummet Sylvia hortensis, hvil- 

 ken anträffades talrikt ej endast i södra delen af området såsom 

 på de löfskogbevuxna holmarna i Voijärvi, utan äfven vid Kello- 

 vaara och långs Kemfloden samt på en holme utanför Kem, där 

 jag den 24 augusti sköt en ungfågel. Då denna art alltså vid 

 65° ännu häckar tämligen allmänt, tror jag att dess häcknings- 

 område sträcker sig betydligt nordligare. I annat fall skulle Kem- 

 tloden utgöra en skarp gräns för dess vidare utbredning mot 

 norr. — Tvänne andra sångare förekommo äfven ehuru säll- 

 syntare nämligen S. curruca och S. cinerea, af hvilka den sist- 

 nämda anträffades så högt upp mot norr som vid Kellovaara 

 och den sistnämda vid staden Kem. Lusernia ruhecula, också 

 en sydhg art, såg jag den 13 augusti uti en lund vid Valkehisen- 

 koski norr öm Qb° , där den antagligen häckade. Dess nord- 

 ligaste häckningsställe är enligt Mela vid 63° 40'. Certhia fanii- 

 liaris observerade jag uti en barrskog på Kollgora i Hvita hafvet 

 krypande på träden den 20 augusti. 



Vanliga Buteo vulgaris lär ej heller vara sällsynt inom om- 

 rådet. Vråkar, fullkomligt liknande denna, sågos ofta i flykten på 

 nära håll, men vi kunde ej säkert afgöra till hvilken art de hörde. 

 Vid Juumakoski norr om 65° sköt magister Bergroth en som 

 oförsigtigt närmade sig båten. Sannolikt sträcker sig äfven denna 

 arts häckningsområde ett stycke nordligare än till 64° 10'. Ar- 

 chihuteo lagopus iakttogs däremot med säkerhet ej, ehuru Sievers 

 år 1876 såg den vid Suondali. Den måste höra till de sällsyn- 

 tare arterna. Vidare må nämnas Totanus ochropus hvilken sköts 

 af mig den 21 juli uti ett kärr vid Sotkalampi på Ontrosenvaara 

 (64° 15'). Ungarna voro tydligen dolda i gräset, ty fågeln blef 

 högst orolig och flög ängsligt skrikande af och an, då man nal- 

 kades stället. Det nordligaste hittills kända häckningsstället i Fin- 

 land torde vara vid 63° 10'. Ortygion coiurnix hördes och sågs 

 ofta i råg- och kornåkrarna vid Jyskyjärvi vid 65°. Sannolikt 

 häckade den här, ty allmogen berättade att de hela sommaren 

 hört dess egendomliga stämma från sina åkrar. För några år 

 sedan hade äfven kornknarren, Ortygometra crex, enligt deras 

 berättelse uppehållit sig i samma åkrar. 



Icke blott förekomsten af de nu uppräknade arterna erbjuder 



