42 Mötet den 1 december 1894. 



ägg. För närvarande (den 7 september 1894) hvarken galär hon 

 eller lägger ägg. Sommaren 1893 begynte fjäderbeklädnaden bli 

 glansfullare, samtidigt med det galandet började, i det den förut 

 dunkelt svarta färgen nu blef vackert glänsande. Kam och skägg 

 tillsvälde äfven under sterilitetsperioderna och blefvo rödare, än 

 hos andra hönor. Däremot kan ingen förändring af stjärten ob- 

 serveras. — Denna höna har jag icke sett. 



Såsom af ofvanståeade framgår, föreligger i alla de tre rela- 

 terade fallen arrhenoidi, ehuru visserligen icke i dess mest ut- 

 bildade form. De två första äro anmärkningsvärda på grund af 

 den tidiga åldern, då arrhenoidin inträdt, äfvensom därför att 

 denna i dem båda inskränkt sig icke blott till morfologiska, utan 

 äfven till biologiska karaktärer, såsom „trampandet" af andra 

 hönor, galande m. m. Äfven i det tredje fallet galade hönan. 



Då frågan om arrhenoidin på senare tid blifvit föremål för 

 vetenskaplig undersökning och spekulation, har jag trott det icke 

 vara alldeles ur vägen att offentliggöra äfven dessa i vårt land 

 gjorda iakttagelser. Den sista hänför sig till ett fall, utmärkt ge- 

 nom den iakttagna periodlciteten i denna företeelse, ett förhål- 

 lande som icke förut torde vara antecknadt. 



Herr magister G. Tegengren, som genomgått den i Her- 

 barium musei Fennici förefintliga samlingen af förvildade och 

 ballastväxter, framlemnade resultatet af detta arbete i form af 

 en förteckning öfver nämda samling. I förteckningen upptagas 

 dessa växter i systematisk ordning och lokalerna, hvarest de blif- 

 vit tagna, hvarjämte för de särskilda arterna äfven anföres — 

 för så vidt detta kunnat afgöras — på hvilket sätt de inkommit 

 till oss; dessutom angifves i hvilken trakt af verlden de höra 

 hemma. Förteckningen upptager 227 arter, af hvilka 116 beteck- 

 nats som ballastväxter; med frön eller spanmål ha inkommit 48 

 arter, af hvilka 12 äfven förekomma såsom ballastväxter; från 

 odhngar hafva förvildats 36 arter, och för de återstående 37 ar- 

 terna har ej kunnat afgöras på hvilket sätt de inkommit. 



De flesta ballastväxterna äro från Sörnäs och Åbo. En min- 

 dre kontingent ha landets öfriga kuststäder lämnat. 



Följande familjer äro i samhngen talrikast representerade: 



Criiciferce med 23 arter, Papilionacece med 20 arter, Scro- 



