66 Mötet den 6 april 1895. 



Det af mig undersökta vaxet härstammade från bon, tagna 

 ur ett ihåligt träd. 



Herr professor Th. Sselan förevisade åtskilliga exemplar af 

 olika Drosöra-former och lemnade därom följande meddelande: 



Under en vistelse i Karis socken senaste sommar anträffade 

 jag å ett litet kärr invid Svartån ej långt från Billnäs bruk och 

 den s. k. Landsbron alla våra tre i)rosera-arter växande tillsam- 

 mans på ett inskränkt område. Särskildt förekommo Dr. longi- 

 folia och intermedia mycket talrikt på de mellersta, dyigare de- 

 larna af kärret, medan Dr. rotundifolia hufvudsakligen höll sig 

 mot kanten af detsamma, växande bland Sphagnum och andra 

 mossor, och ej var så talrikt representerad som de bägge före- 

 gående arterna. Bland dessa typformer funnos spridda mellan- 

 former i fåtaliga exemplar, dels mellan Dr. longifolia och inter- 

 media dels mellan Dr. longifolia och rotundifolia, hvilka till blad 

 och stjälk stå så midt emellan hufvudformerna, att de, enligt mitt 

 förmenande, med stor sannolikhet utgöra hybrider mellan dessa 

 Drosera-arter. 



A ett annat betydligt större, men delvis utdikadt kärr nära 

 till Dönsby i samma socken, där Dr. longifolia och Dr. rotundi- 

 folia växte blandade tillsammans, men där Dr. intermedia full- 

 komligt saknades, påträffades af mig två exemplar, som till blad- 

 formen stå midt emellan de bägge förra Drosera-arterna och 

 hvilka enligt all sannolikhet utgöra hybrider mellan dem. Då 

 jag ännu icke varit i tillfälle att undersöka pollenkornens beskaf- 

 fenhet, vågar jag ej uttala mig bestämdare härom. Det vore 

 emellertid af stort intresse, att våra botanister ville ge akt på så- 

 dana mellanformer, där Drosera-arterna växa tillsammans, äfven- 

 som observera möjliga varianter, där de växa ensamma. 



I anledning af detta meddelande förevisade herr dr Kihlman 

 tvenne stånd af Drosera longifolia var. rotundata Norrl., tagna 

 af föredragaren vid Voroninsk i Byska Lappmarken, växande bland 

 Dr. rotundifolia och Dr. longifolia; de ansågos af föredragaren 

 böra uppfattas som bastarder mellan de nämda arterna. Om 

 denna form erinra stundom rätt mycket unga eller svagt utvecklade 

 (sterila) individ af Dr. longifolia, medan däremot var. ohovata i 



