Mötet den 5 oktober 1895. 15 



Hypnum pyrenaicum (Sprnce) Lindb., Stereodon fastigiatum Brid., 

 Neckera pennata (L.) Hedw., Fontinalis dalecarlica Br. eur. 



Rektor A. Arrhenius förevisade exemplar af Linnceabo- 

 realis med hvita blommor och de flesta blomskaften tre-blom- 

 miga, samt Capsella hursa pastoris t apetala (med kronbladen 

 öfvergångna till ståndare), bägge tagna af student Alexander 

 Luther i Lojo. Den senare formen skall där enligt uppgift ha 

 förekommit ganska talrikt. 



Professor F. Elfving förevisade och öfverlämnade till sam- 

 lingarna exemplar af Littorella lacustris från Taipalsaari samt 

 en form af Nymphmi alba med ljusröda kronblad från Nää- 

 tälä nära Wiborg, bägge tagna af rektor Hugo Zilliacus. 



Magister I. O. Bergroth förevisade ett uppstoppadt exem- 

 plar af den hos oss sällsynta måsarten Larus ridibundus samt 

 delgaf sina iakttagelser öfver artens förekomst i Helsingfors- 

 trakten sommaren 1895. I medlet och slutet af juni hade skratt- 

 måsen upprepade gånger observerats vid Drumsö i vestra skär- 

 gården. Bland annat sågs ofta en flock på fem ä sex indivi- 

 der uppehålla sig vid Alörn, en liten holme nordvest om sagda 

 ö; därstädes var också det förevisade exemplaret skjutet den 

 28 juni. I början af juli sågos några individer i stadens 

 hamnar, såväl Sandviks- som södra hamnen tillsammans med 

 sillmåsar och fiskmåsar. Att arten verkligen denna sommar 

 häckat i trakten af Helsingfors torde kunna anses som säkert, 

 i betraktande af att en hona med trenne flygvuxna ungar den 

 9 juli observerades ytterom Drumsö. Som en förmodan utta- 

 lades, att skrattmåsen i så fall häckat vid den af vidsträckta, 

 sanka ängsmarker omgifna Stor-Hoplax viken, hvarest arten 

 sista gången observerades den 15 juli och därifrån mindre floc- 

 kar ofta syntes komma, tagande sin kosa utåt. Som bekant, 

 föredrager nämligen skrattmåsen, hvilken till en stor del lifnär 

 sig med insekter m. fl. mindre evertebrater, som häckplatser 

 sanka, tu f viga ängsmarker eller myrar, hälst vid sött vatten. — 



