Mötet den 7 mars 1896. 49 



karta sammanställa de uppgifter ^) som finnas öfver 1823 års 

 stora lemraelvandring i mellersta och södra Sverige. Iaktta- 

 gelserna, alla gjorda i elfdalar, äro från olika tider af året, 

 från våren ända in på vintern. Tågens riktning och längd från 

 fjällbygden till observationsorten angåfvos medels linjer dragna 

 utmed floderna. Det befans då, att linjerna tilltogo i längd 

 från våren mot vintern, så att där lemlarna hade uppträdt tidi- 

 gast där blefvo linjerna kortast, längst åter där de förekommit 

 senast. Föregående året eller 1822, måhända redan 1821, läm- 

 nade djuren den subalpina regionen. — På samma sätt har jag 

 gått till väga för utrönande af lemmeltågens riktningar. 



Sista årets lemraelvandring kan anses hafva tagit sin början 

 1894. Försommaren i norden var detta år varm, regnfri och 

 på allt sätt gynnsam för djurvärldens utveckling. På hösten för- 

 märktes lemmeln redan i betydlig mängd kring Enare sjös norra 

 tillflöden med kurs söderut. Baron Wrede har meddelat mig, 

 att han i Tschuohsvuoma i nordligaste delen af Enare träsk 

 observerade stora skaror af döda lemlar kringflytande på vatt- 

 net. De hade troligen följt de nordliga elf varna tills de nått 

 insjöstranden, då de, sin vana trogna, sökt komma fram den ge- 

 naste vägen, men omkommit. De som kringgått Enare sjö voro 

 redan tidigt påföljande sommar i Enare kyrkby, där de, enligt 

 meddelande af forstmästare Waenerberg förekommo så talrikt 

 att de till och med inträngde i boningshusen. I allmänhet tyc- 

 kes denna del af Enare utgöra en samlingsplats för lemlarna, 

 att sluta af de uppgifter som finnas. De möta här de söder- 

 ifrån rinnande elfvarna och lemmeltågen från lappska fjällplatån 

 samt nödgas stanna en tid, osäkra om hvilken riktning de böra 

 inslå. Oftast sträcker sig ej häller rörelsen söder om Saari- 

 selkä, utan skarorna sprida sig öfver Vaskijoki och Ivalo flod- 

 dalar eller söka sig mot Ishafvet, likasom från nordliga delen 

 af Enontekis. 



Från Muonioniska är ingen lemraelvandring föregående år 

 antecknad. Från Ounastunturi och Pallastunturi fjällslräckor 



') Tidskrift för Jägare ocli Naturforskare, Stockholm 1832. 



