38 Mötet den 5 december 1896. 



Som bekant förekommer gråtruten i oräkneligt antal som 

 tamfågel vid klostret Solovetsk äfvensom vid filialklostret å 

 Anserska ön. Under vår vistelse därstädes frapperade det mig 

 att dessa fåglar, då de hvilade sig på vattnet, alltid sökte sig 

 till det invid klostret belägna träsket, där man hvarje tid på 

 dygnet kunde se dem skocktals. Endast då och då såg man 

 en och annan simma i klostrets lilla hamn, men aldrig var jag 

 åtminstone i tillfälle att se någon styra kosan ut till hafs. 

 Man kunde möjhgen tänka sig att de af oss inne i landet obser- 

 verade exemplaren vore individer, som från klostret förirrat sig 

 dit och, vana som de blifvit vid »insjölif», slagit sig ned där 

 som häckfoglar. 



Egendomligt nog uppgifves i Mela's »Suomen luurankoiset» 

 att det är Larus fusciis som förekommer som tamfågel här på 

 Solovetsk. Från hvilken källa denna uppgift härleder sig kän- 

 ner jag ej; säkert är åtminstone att det för närvarande är ute- 

 slutande L. argentatus, som där förekommer. Äfven Edgren 

 anför denna sistnämnda art från ön och icke L. fuscus. Där- 

 emot häckar sillmåsen i massa på ett litet skär mellan huf- 

 vudön och Saitski ostrov. Måhända har den förut funnits vid 

 klostret, men sedermera blifvit därifrån förjagad af den större 

 och starkare gråtruten. 



Af öfriga arter, som icke iakttogos under vår resa 1894, 

 må nämnas Maclietes pngnax, hvaraf en hona sköts jämte det 

 två dunungar togos lefvande å en mosse vid Rukajärvis nord- 

 vestra strand. — Strepsilas interpres åter stötte jag på vid den 

 östligaste udden af Anserski ostrov den 25 juli. Fågeln flög 

 en lång stund omkrig mig under ängshgt pip, då och då sät- 

 tande sig ned på marken nära intill mig, så att man påtagligen 

 kunde märka, att den hade ungar i närheten. Ungefär en 

 vecka senare hörde jag roskarlens karaktäristiska läte från en 

 klippig strand utanför Sjuja, utan att dock denna gång få 

 se den. Strepsilas är förut observerad vid Knjäscha i Karelia 

 keretina af Enwald, men uppgifves icke af Mela från Hvitahafs 

 skärgården. 



