40 Mötet den 6 februari 1897. 



invid Svartån i Karis socken, och hvilken form jag antog vara 

 en hybrid Dr. longifoUa X rotundifolia. Den förekom där till- 

 sammans med dessa Drosera-arter och Dr. intermedia. Senaste 

 sommar lyckades jag i början af augusti månad återigen på- 

 träffa samma hybrid i ett mindre Sphagnum-kärr på en holme, 

 kallad Långholmen, i den yttre skärgården af Borgå socken. 

 I kärret växte i mängd enbart Dr. longifoUa och Dr. rotundi- 

 folia, och vid noggrannt eftersökande fann jag omkHng 10 

 exemplar af denna mellanform växande tillsammans i en grupp, 

 omgifven af föräldrarna. 



Hos denna form är bladskifvan 8 — 15 mm lång och 5 — 9 

 mm bred, omvändt äggrundt spadlik, tämligen hastigt afsmal- 

 nande till ett. 3 — 4 cm långt, ofvanpå glest ullhårigt eller nästan 

 glatt skaft; blomskaft och foder fint rödt glandelprickiga eller 

 nästan glatta. Växtens hybrida natur framgår af beskaffenhe- 

 ten af fruktkapslarna, som äro svagt utvecklade och innehålla 

 endast felslagna frön, då däremot hos de samtidiga stamfor- 

 merna kapslarna äro väl utvecklade, med mogna frön. 



Det är högst trohgt, att den i flororna omnämnda f. oho- 

 vata af Dr. longifoUa utgöres af denna samma hybrid och att 

 den säkerligen kan ofta anträffas, om man ger sig mödan att. 

 noga genomforska sådana lokaler, där ofvannämnda Drosera- 

 arter växa tillsammans. 



Vidare är jag i tillfälle att förevisa för Sällskapet exemplar af 

 en Batrachium-form, som jag för 40 år sedan anträffade i Ström- 

 fors skärgård vid Reimars och som i korthet beskrefs af mig i 

 den första upplagan af Herb. mus. femi. p. 35 under namn af B. 

 divaricatum (Schrank) var. oligandrum. De här förevisade exem- 

 plaren fann jag senaste sommar i Borgå skärgård i den s. k. 

 Fladan nära Korsnäs på Vässö-landet, där den växte i stor 

 ymnighet i föga saltigt, svagt flytande eller stillastående, grundt 

 vatten på dyig botten. Den är fullkomhgt identisk med den 

 i Strömfors tagna och tyckes vara en mycket konstant form, 

 skiljande sig från B. divaricatum genom att dess stjälk och blad 

 äro betydligt finare samt dess blommor mindre (15 — 17 mm 

 breda med 7 — 9 mm långa kronblad) med endast 10 — 16 stan- 



