58 Årsmötet den 13 maj 1897. 



ning af sin hedersordförande samt gåfvor af böcker, äfvensom 

 en minnespenning, att användas för dess vetenskapliga ändamål. 

 Rörande förloppet af denna festlighet har sekreteraren uppsatt 

 en redogörelse. 



Öfvergå vi från detta det märkligaste af årets sammanträ- 

 den till hvad i öfrigt inträffat, så må vi likasom tillförene i 

 främsta rummet rikta tanken på dem, som därunder aflidit. 



Den 15 sistlidne oktober bortgick den framstående ryske 

 botanisten, statsrådet prof. Alexander Batalin, hvilken den 

 13 maj 1889 invaldes till utländsk ledamot af Sällskapet. Den 

 aflidnes tidigare arbeten hänförde sig företrädesvis till biologiska 

 och fysiologiska undersökningar, hvaremot han senare i allt 

 större omfattning egnade sig äfven åt systematiska formutred- 

 ningar, särskildt med hänsyn till den ostasiatiska floran. Han 

 öfvertog nämligen efter Maximowicz' död bearbetningen af de 

 stora växtsamlingar, som från dessa nejder hemförts af Potanin 

 och Przewaldsky. Öfver detta ämne ingår i »Acta Horti Petro- 

 politani» en serie meddelanden af Batalin med titel Notce de 

 planus Asiaticis. Med förkärlek sysselsatte sig Batalin vidare 

 med utredning af kulturvarieteter, likasom han i öfrigt varit 

 verksam i särskilda föreningar för befrämjande af växtkultur. 

 Äfven värt florområde har han i sina skrifter berört. Ef ler 

 Regels frånfälle utnämnd till direktor för botaniska trädgården i 

 S:t Petersburg, har Batalin ifrigt bemödat sig att ställa denna 

 stora inrättning på tidsenlig fot, och särskildt var hans upp- 

 märksamhet fäst på dess rikhaltiga botaniska museum. 



Här bör vidare nämnas den ryske botanisten Edmund 

 Russow, som i sitt 57:de år afled den 11 april 1897, såsom 

 professor i botanik vid Universitetet i Dorpat. I sitt förstlings- 

 arbete »Beiträge zur Kenntniss der Torfmoose», som utkom 

 1865, behandlade han denna formrika grupp med särskildt fä- 

 stadt afseende å det baltiska florområdet på ett så utmärkt sätt, 

 att hans arbete en lång tid framåt var normgifvande i fråga 

 om arternas begränsning. Under de två följande decennierna 

 berörde hans forskningar andra områden, särskildt växthistolo- 

 gien, inom hvilken han utgifvit betydande arbeten, men under 



