A. W. Granit, <)in fjälleiiiiiieln ocli dess vandriniiar. ICH) 



nit. Jag antog först, att lemlarna öfvervintrat i trakten, men 

 fann under en exkursion till Muotkatunturit, att djuren samma 

 vår nedvandrat från fjällen. Inom öfre delen af björkregionen 

 kvarlåg snön ännu ställvis, och vid undersökning af drifvorna 

 befunnos de i alla riktningar genomkorsade af lemmelgångar. 

 Öfverallt, både på bara och snötäckta ställen var marken full- 

 strödd med växtrester och exkrementer efter fjällemmeln. På 

 Feldooaivi var undervegetationen på en areal om ett halft tiotal 

 hektar så förstörd, att ytan redan på långt håll af stack genom 

 sin rödbruna färg, förorsakad af torkade risrester. Här och där 

 varsnades enskilda individer, alla med kurs mot låglandet. Ena- 

 handa var förhållandet på Vainogessim- och Semikuortagfjällen 

 i norra Enare, hvarifrån lemlarna vandrat ned till Sevetjäur, 

 Vainosjok, Pakkajok (Pakanajoki) och Munkelfven (Uutuajoki). 

 Inom Regio alinna Whlnb förmärktes intet spår efter lemlar ^). 

 Af det framhållna styrkes jag än vidare i min förut utta- 

 lade åsikt, att fjällemmeln hvarje vår företager vandringar eller 

 med andra ord, att den till sommaren ombyter vistelseort. Ehr- 

 ström 2) är den förste som omtalar lokala eller mindre vandringar, 

 hvilka han ansåg »inträffa ofta nog, såsom hvart 5:te, 6:tte eller 

 hvart 10:de år, men detta endast i närheten af de mindre fjäl- 

 larna». År 1878 framkom Collet med hypotesen att lemlarna 

 årligen emigrera ^) ehuru i massor blott periodiskt och beroende 



^j I den utländska literaturen uppgifves ofta att lemnieln bel)or den 

 öfversta fjällregionen (»the hisiliest par ot the mountains»). .(mfr Guj/on, 

 M.: Note on the liemming. Annais and Magazin of Natural Idistoiy. Tliird 

 series, Yol XII, London 1863, s. 407. 



") Djurvandringar i Lappmarken ocli norra Finland aren 1839 och 

 18-iO. Not. ur Sällsk. p. Fauna ot Flora fennica Förhandlinlingar, h. 2, Hel- 

 singfors 1852, SS. 1—8. 



^) »During sonie years more families are produced than in others, 

 without a migration consequently arising. Should the circumstances be fa- 

 vourable and tjie families still more numerous the increase in number causes 

 smaller niigrations, which every year take place here and there and is shown 

 in the sporadic appearance of individuals down into the nearest Valleys; and 

 between these smaller and the true migrations every gradation is to l)e 

 found». Collet, anf. st. ss. 328—329. 



