A. W. Granit, Om fjällemmeln ocli dess vandiiufiar. 111 



gionen) bildade äfven H ylocomium-r ester, PolytricJmm-hlad- och 

 lamelldelar hufvudmassan. Strödda fnnnos fanerogamdelar, 

 däraf efter flere gramineer, spridda CZacZma-hyfer (i ett prof rikligt) 

 och spår af Spliagna. Tre vinterprof från Vainogessim gebitet 

 (blandskog med riklig Hylocomium) visade endast Hylocomium 

 rester, och två från samma ställe öfvervägande epidermis-stycken 

 efter fanerogamer. 



De makroskopiska höst- och vinterrelikterna utgjordes af 

 rikligt: Hylocomium parietinum ^) och proliferum, Polytrichum 

 commune och junii)erinum, Clcidina rangiferina och silvattca, 

 Empetrum nigrum, Vaccinium vitis idcea, My7iillus nigra, Aira 

 flexuosa och Festuca ovitia: sir öåda: Dicrafium spp.,Jungerman- 

 nia lycopodioides, Cetraria islandica, Peltidea aphtosa, Lycopo- 

 dium complanatum (ställvis rikligt), Luzitla pilosa, Juncus och 

 Carex spp., Stellaria graminea samt andra finare örter; spridda: 

 sällsyntare blad- och lefvermossor, Cladonia spp., Lycopodium 

 alpinum, några cyperaceer och gramineer såsom Nardus stricta. 

 Samtliga växter voro afbitna invid jordytan och förtärda till en 

 höjd af 1 — 6 cm, allt efter deras storlek och gångarnas dia- 

 meter. 



Då Pallas ^), Söderhjelm ^), Brehm *) m. fl. uppgifva, attlem- 

 meln lefver af fjällörter, gräs, mossor och lafvar, men tillika 

 som en hufvudorsak till dess utvandringar anföra bristen på 

 föda inom artens egentliga utbredningsområde, förbise de en 

 ingalunda obetydande omständighet nämligen att just de anförda 

 växterna där förekomma i största ymnighet. Ty om ock lem- 

 melns matsmältnings- och fortplantningsorgan äro, som Brehm ^) 



1) Växterna äro ordnade efter proportionerna af rester i profven. 



2) Novse Species Quadrupedum e Glirium Ordine cum Illustrationibiis 

 variis complnrium ex hoc ordine animalium. Erlangse 1778 s. 186. 



^) Denne författare anser däijämte, att lemmeln afstänges från sina 

 födoämnen genom att en isskt)rpa längre tid betäcker jordytan. Anf. st. 

 s. 160. 



4) Illustriertes Thierleben. Bd II. Hildburgliausen 1865, s. 167. 



^) Från Nordpolen till Eqvatorn, populära föredrag. Stockholm 1890, 

 s. 36. 



