136 Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871—1896. 



medels välvillig medverkan af d:r T. Thorell i Upsala (delvis 

 äfven d:r K. E. Inberg) uti zoologiska museet sammanbragte 

 en god början till en finsk spindelsamling (170 arter, 1873). 

 Ehuru han jemväl åsyftade en bearbetning af en del finska 

 fjärilar, kom en sådan aldrig till stånd, ej heller gaf hans in- 

 tresse för krustaceerna anledning till att någon finsk samling 

 af dylika, lika litet som af andra djurgrupper, åstadkoms. 

 Man kan i sjelfva verket ej med fog säga, att han skulle åda- 

 galagt någon allvarlig önskan att realisera tanken på ett enhet- 

 ligt Finskt Naturalhistoriskt Museum, om ock öfverenskommel- 

 sen derom uppgjordes under hans medverkan; ty efter år 1860 

 förekommer denna rubrik icke mera i trienniiberättelserna. Och att 

 han särskildt icke uppskattade högt insatsen, som lemnades utaf 

 Sällskapet, hvilket han sjelf varit med om att stifta, framgår tydli- 

 gen af Consistorii academici protokoll af den 17 februari 1858, 

 då öfverläggning pågick om den föreslagna föreningen af Sällska- 

 pets och Universitetets samlingar. Statsrådet v. Nordmann 

 upplyste nemligen då, att vid jemförelse mellan begge samlin- 

 garna »det befunnits, att med undantag af 2 exemplar däggdjur, 

 6 st. foglar och '62 st, örter samt ett obestämdt, likväl troligen 

 obetydligt antal insekter, Universitetet redan förut ägde allt 

 som ingår uti den af Sällskapet erbjudna samlingen, hvars huf- 

 vudsakliga användbarhet och nytta för Universitetet således 

 komme att bestå uti de fördelar, som kunde vinnas genom de 

 öfverflödiga exemplarens utbyte emot andra för Universitetet 

 behöfliga naturalier». 



En sådan uppskattning af de inhemska samlingarnas bety- 

 delse kunde tydligen icke entusiasmera samtiden, huru mycket 

 än v. Nordmann bjöd till att uppmana till samlande och be- 

 arbetande, och hurudana expeditioner än påtänktes. Samlin- 

 garna gingo icke framåt, och orsaken dertill låg ej uti »bristande 

 utrymme» såsom af trienniiberättelsen 1860 kunde slutas. Ty 

 samma lokal, som då disponerades, hyste ännu i början af 1870- 

 talet hela zoologiska museum, och hyser ännu i dag, med ut- 

 vidgning af tre vanliga rum, både den allmänna systematiska och 

 de många sedan dess tillkomna speciella finska samhngarna, 



