138 Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871—1896. 



hade god råd på unga botanister »med lust och kraft och skick- 

 lighet» berodde tydligen deraf, att på detta område fanns en 

 ledare med samma egenskaper. Men en dylik ledning kom 

 tyvärr ej zoologin till del. Statsrådet v. Nordmann var ej 

 heller numera i sina kraftigaste år. Professor Fr. W. Mäkiin 

 åter, som hade sig ombetrodt zoologiska musei insektsamlin- 

 gar och tidtals äfven förestod professionen i zoologi, syntes — 

 såsom Moberg uttryckt sig — »så mycket som möjligt, med un- 

 dantag af polemiska fall, undvika beröring med Sällskapet»; till 

 denna fråga skola vi längre fram återkomma. Då härtill kom 

 att »den utsedde intendenten [A. J. Malmgren, 1859 — 62] snart 

 nog och förrän han begynte göra zoologin till speciell föremål 

 för sina studier, genom utrikesresor från orten aflägsnade sig, 

 var det ganska naturligt att Sällskapets intellektuella och peku- 

 niära tillgångar nästan uteslutande användes på botaniska forsk- 

 ningar, — — — >. 



Sålunda kom det sig, att Universitetet ännu vid utgången 

 af år 1867 uti zoologiska museet alls icke ägde några special- 

 samlingar (förutom spindelsamlingen), hvilka skulle kunnat före- 

 tes såsom delar af det redan år 1858 kontraherade Finska Na- 

 turalhistoriska Museum. Hvad uti trienniiredogörelserna 1857 

 —1866 benämdes »Samlingar af finska djurarter» existerade ej 

 i form af för sig uppstälda samlingar, utan endast på pappret. 

 Ty Sällskapets öfverlåtna stomme af finska insektsamlingar (4 skåp) 

 och af finska mollusker stod fortfarande qvar uti samma lokal 

 som förut, dåvarande (= nuvarande) Botaniska Museum. De 

 förra öfverflyttades till den zoologiska lokalen i början af 1868 

 och de senare i oktober samma år. 



Vid denna tid voro Sällskapets arbetskrafter åt det zoolo- 

 giska hållet fåtaliga, unga och utan ledning; och mycket 

 var ogjordt, som hade kunnat utföras tidigare. Det första som 

 måste göras var att utreda och säkerställa fyndorten för en del 

 obestämdt material af insekter, innan de enda kännarene glömde 

 bort saken eller förskingrades eller afledo. Likaledes samman- 

 stäldes material gruppvis. Först efter hand kunde en del redan 

 undersökta grupper omställas och nya upptagas till bearbetning 

 och uppställas i ordnade samlingar. 



