Societas pro Fauna et Flora Fennica 1871—1896. 155 



hörande specialarbete af framstående värde: Pflanz enUologische 

 Studien aus Russisch Lappland af A. O. Kihlman. 



De vilda växterna hafva väsentligen utgjort föremål för 

 Sällskapets verksamhet. Under tidernas lopp ha derjemte åt- 

 skilliga notiser öfver mer tillfälliga arter, isynnerhet öfver hal- 

 lastväxter blifvit meddelade, särskildt af Th. Saelan. 



Af sistnämde forskare jemte några andra hafva pä Säll- 

 skapets sammanträden lemnats spridda uppgifter äfven beträf- 

 fande de kultiverade växterna, specielt trädslagen. En större 

 omfattning och betydelse erhöll omsider också denna fråga inom 

 Sällskapet då F. E. W. Elfving på ett möte i november 1893 

 väckte förslag om införskaffande af möjligast fullständiga upp- 

 gifter öfver landets kulturväxter. För ändamålet utsändes fråge- 

 blanketter till alla delar af landet och har dymedels ett ganska 

 godt material insamlats, som af Elfving för närvarande sam- 

 manställes, jemte det särskilda arters utbredning med ledning 

 af detta material allaredan bekantgjorts. Som en frukt af åt- 

 gärden kan äfven framhållas den skildring K. A. Cajander i 

 Sällskapets Meddelanden sisthdet år lemnat öfver -»Trädgårds- 

 odlingen i Nystad>->. Öfver våra vigtigare kulturväxters utbred- 

 ning i landet ingår för öfrigt uti Ignatii Geografi (1885) en 

 kortfattad sammanställning af J. E. Furuhjelm. 



Återstår slutligen att nämna, det en växtpaleontologisk upp- 

 sats af R. Herlin innevarande år blifvit tryckt. 



Den af Sällskapet, förutom förhandlingarna, utgifna bota- 

 niska litteraturen under innevarande tidrymd räknar inalles 28 

 författare, bland dem 2 utländingar. De större arbetena kunna 

 uppskattas till omkring 25, och de öfriga till omkring 70; dess- 

 utom finnas omkring 30 smärre meddelanden och notiser. 



De förnämsta bidragen till publikationerna ha meddelats 

 af personer, som redan föregående period voro verksamma eller 

 utbildade sig på 1870-talet. 



Inom zoologin intager den systematiska och beskrifvande 

 literaturen hos oss ett synnerligen framstående rum. En del 

 deraf hänför sig emellertid till djurgrupper, som äro alldeles 



