20 Mötet den 4 december 1897. 



Sverige: Skåne, Vittseröd (S. Berggren); Vestergötland, 

 på stenar och trärötter på stranden af Långvattnet (S. O. 

 Lindberg); Småland, Vexiö (Scheutz); Nerike, Villingsbärg 

 (C. Hartman); Västmanland, Odensvi, vid Wahlsta-å på al- 

 rötter (C. Dybeck) samt vid Högfors bruk i Norbergs bärgs- 

 lag (Sillen); Stockholm, Orhemsviken, på stammar af Salix 

 caprea, med frukt (S. O. Lindberg); Gästrikland, Oslättfors (R. 

 Hartman). 



Danmark: Sjselland, Helsingör, Teglstruphegn, på sten 

 (C. Jensen). 



I Tyskland är arten anträffad på endast trenne lokaler 

 på det nordtyska låglandet, nämligen i Sagan i vestra Schlesien, 

 vid Wittstocksee och i Neustadt i Västpreussen. Enligt Cardot 

 (Monogr. des Fontinalacées) skulle D. capillaceum äfven vara 

 funnen i Elsass. 



I Nordamerikas nordöstra stater samt i östra Canada 

 synes ifrågavarande art ha sitt hufvudsakliga utbredningsom- 

 råde; den är nämligen här känd från Massachusetts, Rhode- 

 Island, New-York, New-Jersey, Pennsylvania, New-Brunswick 

 och Ontario. 



I Europa är D. capillaceum funnen fruktbärande endast 

 vid Orhemsviken nära Stockholm.» 



Herr Lindberg föredrog vidare: 



Om förekomsten i Kivinebb af subfossila växter i glaciala 

 aflagriiigar. 



Härvid framlades prof af den fossilförande leran äfvensom 

 mikroskopiska preparat af i densamma befintliga anmärknings- 

 värda växtdelar. — Se Smärre uppsatser N:o 8. 



Professor Th. Saelan inlämnade följande af lektor L D. 

 I ve rus meddelade 



Förteckning öfrer några i Lovisa-trakten iakttagna anmärknings- 

 värda växter: 



Isoetes lacustris, Päronbotten, Abies excelsa var. viminalis, 

 Polystichum thelypteris, Ny vik, Gröna slätten, 



