Årsmötet den 15 maj 1898. 53 



Ljungblommornas skald sjungit, hvad siaren och fosterlandsvän- 

 nen vakt till lif. Och detta lif skall ej upphöra så länge fin- 

 ska hjärtan klappa. 



Tvänne andra åttioåringar, hvilka Sällkapet är skyldigt tack 

 för sin ekonomiska ställning, hafva jämväl gått bort. Professor 

 Sven Gabriel Elmgren, som inträdde i samfundet år 1844, 

 vårdade under 16 års tid (1871 — 87) dess räkenskaper, och bi- 

 vistade därunder ofta dess möten. Och senator Klas Her- 

 man Molander, som invaldes redan 1836, har såsom lång- 

 varig vårdare af hela landets finanser ej blott indirekt, utan ock 

 direkt medvärkat till Sällskapets gynnsamma utveckling i eko- 

 nomiskt hänseende. 



Vidare har Sällskapet den 9 mars 1898 förlorat en in- 

 hemsk medarbetare, forstmästare Casimir Evald Wilhelm 

 Bränder, hvilken i dess skrifter offentliggjort tvänne afhand- 

 lingar om fågelfaunan i Pudasjärvi och i Parkano; den aflidne 

 har dessutom tidt och ofta insändt spridda notiser af ornitolo- 

 giskt innehåll. Bland yngre medlemmar har aflidit fil. mag. 

 Johan August Flinck, invald 1878, hvilken utvecklat värk- 

 samhet på botanikens område, hvarom en växtanatomisk un- 

 dersökning äfvensom inlämnade samlingar och anteckningar bära 

 vittne. Herr Otto Brusiin åter, som inträdde i Sällkapet 1873 

 och nyligen afled i Helsingfors, intresserade sig för ornitologisk 

 samlarevärksamhet, hvaraf resultaten hamnat i Tavastehus läro- 

 värk. Och apotekare d:r Hugo Lojand er, invald 1884 och 

 afliden för kort tid sedan, har egnat uppmärksamhet åt bota- 

 niskt-farmaceutiska frågor. 



Bland Sällskapets utländska ledamöter har inträffat ett 

 anmärkningsvärdt dödsfall, i det den celebre danske forskaren 

 .1. J. S. Steenstrup, vidt berömd som en mångsidig lärd och 

 såsom den, hvilken till först fullständigare och klarare än andra 

 uppfattat betydelsen af generationsväxlingens idé, aflidit den 20 

 juni 1897. Han är äfven känd för sin tolkning af de lämnin- 

 gar från förhistoriska tider, hvilka i form af »Kjökkenmöddin- 

 gar» ådragit sig så stor uppmärksamhet. 



