Floristiska småbidiag. 121 



luden eller filtad af dylik hårighet. Dessutom förekommer äfven 

 ej allenast på stjälken utan äfven på bladens ryggnerv sådana 

 ledade hår, som äro utmärkande för C. palustre, ehuru i mindre 

 mängd än hos denna sistnämda art. Som bekant saknar C. he- 

 terophyllum dylika ledade hår. 



Bladen (de flesta) äro enkelt, men tämligen djupt parflikiga 

 eller pinndelade med lancettlik omkrets. Parflikigheten sträcker 

 sig ända till bladets bas och bladflikarna äro nästan horizontelt 

 utstående. De öfversta bladen äro dock nästan hela med flik- 

 tandad bas samt till formen smalare, nästan jämbreda med nå- 

 got bredare, halftomfattande bas. Alla bladen äro ofvantill, d. 

 v. s. på öfre ytan gröna, undertill däremot tämligen starkt 

 hvitludna, nästan såsom hos C. heter ophyllum, de allra neder- 

 sta dock i mindre grad hvitludna eller endast gråaktiga. Såsom 

 kändt äro bladen hos C. heterophyllum alls icke eller föga ned- 

 löpande på stjälken, hos C. palustre däremot långt nedlöpande 

 och bildande därigenom likasom vingkanter på .stjälken. 



Hos de förenämda tvänne hybrida exemplaren äro bladen, 

 med undantag af de öfversta, tydligt och tämligen långt ned- 

 löpande, om ock ej i så hög grad som hos C. palustre, men den 

 nedlöpande bladdelen hos de hybrida exemplaren är till och 

 med bredare och starkare framträdande än hos C. palustre. 

 Bladflikarna hos de hybrida exemplaren äro i allmänhet stora 

 och tämligen långt utdragna, jämbredt lancettlika och påminna 

 något om bladflikarna hos den flikbladiga formen af C. hetero- 

 phyllum, men äro mera horizontelt utstående än hos denna. I 

 spetsen äro bladflikarna stundom tvåklufna, såsom hos C. pa- 

 lustre vanligen är fallet. Till formen äro bladen i omkretsen 

 lancettlika, men ej på långt när så smalt lancettlika som 

 hos C. palustre, ej häller mot basen så utprägladt äggrunda 

 som hos C. heterophyllum. De nedre bladen hos de hybrida 

 exemplaren äro 220—250 mm långa och 60 — 70 mm breda, 

 mot basen utdragna eller likasom afsmalnande till ett skaft. 

 De mellersta bladen 140 — 220 mm långa och 50 — 60 mm breda, 

 nedlöpande nästan till internodiets halfva längd. De öfre och 

 helare bladen småningom aftagande i storlek, nästan jämbreda, 



