188 N:o 16. J. P. Norrlin, 



dylika parceller blefve gagneliga för framlida biologiska studier. 

 Men då det gäller åstadkommande af värkliga »riksparker», bli 

 utsikterna på denna väg minimala och äfven förvärfvandet af 

 smärre naturparker mer eller mindre obestämd, likasom vården 

 af dem för privata föreningar alltid svårlöst. Om också den 

 enskilda uppoffringen därför icke bör underskattas, är det dock 

 tydligt, att förhoppningarna väsentligen böra ställas på kronan, 

 ifrån hvilken allena det värksammaste biståndet kan förväntas. 

 De enorma, kronan tillhörande skogsmarkerna äro, som 

 bekant, till stor del belägna aflägset från flötningsleder eller i 

 annars svårtillgängliga trakter och lämna mångenstädes föga 

 eller ingen revenu; deras penningevärde är fördenskull tilsvi- 

 dare ringa, men de öfvervakas dock af forstpersonalen. Det 

 torde också kunna förutsättas, att kronan gärna skulle reservera 

 någon del af dessa tilsvidare ekonomiskt värdelösa marker, 

 kanske smärre arealer äfven annanstädes, till dylika parker, ifall 

 garantier kunde lämnas, det planerna ifråga komme att tillgodose 

 värkliga, om ock framtida, behof och icke åsyftade befrämjandet 

 af sportintressen, tillfälliga infall o. a. d. Och att öfvertygande 

 skäl åtminstone från naturalhistorisk synpunkt kunde presteras, 

 synes ingalunda falla sig svårt. Dessutom blefve i hvarje hän- 

 delse risken obetydlig och uppoffringen knappast märkbar, om 

 saken ännu icke anordnades definitivt, utan blott temporärt eller 

 försöksvis, hvilket kanske äfven annars vore lämpligast. För 

 ändamålet vore det nämligen alldeles tillfyllesgörande, om kro- 

 nan kunde förmås att på de afskilda markerna blott inställa 

 afvärkningen för en tid framåt, kanske 30—50 år, och under 

 tiden ej häller tillstadde deras exploitering (till fiske, jakt, bete 

 o. d.) på annat sätt. Denna tid är tillfylles att med säkerhet 

 klarställa, huruvida åtgärden kan befinnas ändamålsenlig eller 

 icke. Från naturalhistorisk synpunkt kan förutsättas, att redan 

 en nära framtid skall ådagalägga gagnet af dylika områden för 

 rent vetenskapliga arbeten, och man kan likaledes hoppas, att 

 åtminstone vissa grenar af vårt forskningsfält då hunnit den 

 utbildning, att resultaten däraf kunna tillgodogöras också för 

 mer ekonomiska syften. Det kan föga heller betviflas att icke 



