Frederikshaab (61° 59' N.B.). Paa Østkysten synes den ikke at 



findes. Heller ikke har jeg bestemte Oplysninger om den Højde 



over Havet, til hvilken Birkeskoven stiger op, men den er 



aabenbart meget ringe og synes ifølge Data, der findes hos 



Vahl, næppe at være over et Par Hundrede Fod, selv om 



enkelte Individer i forkrøblet Form skulde naa langt højere M. 



Der findes sikkert ikke nu saa tykke Stammer som i ældre 



Dage, og næppe naar Birken her den Størrelse, som Forholdene 



virkelig tillade den. Her, i Egnene for Islændernes Østerbygd, 



har der vist baade paa deres Tid og ikke mindre i det seneste 



Aarhundrede været hugget voldsomt i Skoven, og det gaar 



naturligvis især ud over de tykkeste og højeste Træer. De 



største Dimensioner, jeg finder angivet fra dette Aarhundrede, 



ere: Betula odorata 12—16 Fod, sjælden 18 Fod høj, og 



6— 8(— 12) Tommer tyk. 



Der ligger for mig en Række Stamme-Tværsnit, sendte til 

 Botanisk Museum af Kolonibestyrer C. Lyt zen i Julianehaab; 

 de vise følgende Størrelser: 



AarriDgenes Gjen- 

 nemsnitsbredde paa 



Største Maalte, omtr. 



Diameter. største Radius. g^^^^jg ^a.å\xxi. 



96 Mm. 64 Mm. 0,66 



190 — 88 — 1,35 



105 — 61 — 1,50 



115 — 63 ^ 1,10 



105 — 66 — 1,16 



160 — 88 — 1,03 



140 — 68 — 1,48 



100 — 47 — 1,35 



96 — 45 — 1,30 



70 — 38 — 0,43 



96 _ 32 — 1,28 



Nr. 1—9 ere fra Tasermiut, 10—11 fra Kirkeruinen ved 

 Kakortok. Den tykkeste Aarringbrede er altsaa 1,63 Mm., den 

 mindste 0,43; Gjennemsnitstykkelsen 1,2. 



1) 1 det nordlige Finmarken er det efter N. Lund 3—500 Fod; paa Island 

 fandt Grønlund -Birkekrat, paa Vindbelgr til 1660 Fods Højde. 



