Enen {Juniperiis communis L. og især var. nana) har om- 

 trent samme Udbredning som Ellen, men medens denne næppe 

 gaar uden for den frodige Jord og vel altid undes i Krat, findes 

 Enen ofte espalierformig paa tør, solrig Bund. Stammerne naa 

 i Birkeregionen i Almindelighed blot 2 — 3 Tommer, sjælden 

 5 — 6 Tommers Tykkelse (Rink), 



Fra Kolonibestyrer G. Lytzen har jeg modtaget 10 Stam- 

 mer af Ene med følgende Forhold: 



Gjeiinemsnitsbr. 

 af Aarringe. 



0,21 Mm. 



0,27 — 



0,29 — 



0,21 — 



0,18 — 



0,26 — 



0,4 - 



0,26 — 



0,.38 — 



0,29 — 



Disse Stammer vare altsaa gjennemgaaende meget gamle, 

 fra 160 — 380 Aar, og havde dog en ringe Diameter, kuap saa 

 stor som Birkenes, hvis højeste Alder var 88; Aarringene ere 

 derfor meget smalle, paa sine Steder næsten ikke til at tælle, 

 selv med Loupe. Stammerne vare tillige meget excentriske, 

 hvad der fremgaar af Forholdet mellem Diametren og Radius. 

 Dette tyder paa, at de have været mere eller mindre nedliggende. 



Pilene (Salix qlauca L.) kunne aabenbarl optræde i denne 

 Region i stor Mængde og med ret betydelig Højde, og rime- 

 ligvis danne de ogsaa Krat, rene eller med indblandet El og 

 andre Buske. Om S. Myrsinites ved jeg intet nærmere. 



Endelig maa af buskagtige Planter til sidst nævnes den 

 kjertlede Dværgbirk (Betula glandulosa Michx.), der i Syd- 

 grønland indtil omtrent 62° N. B. træder i Stedet for B. nana, 

 men længere Nord paa afløses af denne. 



Undersøge vi, hvor Birkene andensteds danne Skov- 

 væxtens Polargrænse, ville vi blot finde følgende lille 

 Strækning: Island og Skandinavien med Lapland. Fra 



