11 



og brændes, især til Kul til Brug for Smedene, en Mængde 

 Træer, og at dette har gaaet for sig i Aarhundreder, og at, 

 hvad Prof. Joh ns trup har gjort mig opmærksom paa, Hus- 

 dyrene ødelægge al Opvæxt i stor Maalestok , vil man kunne 

 forstaa, at Sagaerne ikke fare med Usandhed, naar de fremstille 

 Island som adskillig rigere paa Skov paa Landnamstid end nu. 

 Ogsaa Naturen udrydder undertiden sit eget Værk; jeg kan som 

 Exempel henvise til Feddersens Skildring af en i Gejsirdalen 

 ved en vældig Flom i Sand og Grus begravet Skov; et i Botanisk 

 Museum værende Tværsnit af en Stamme, der er udgravet af 

 Gruset, er aldeles frisk, Tværsnittet er c. 19 Cmt. og har 80 Aar- 

 ringe, der i Middeltal ere 1,7 Mm. tykke paa den største Radius 

 (0,5 Mm. mere end Grønlands). Det synes i øvrigt at være især 

 paa Nord- og Østlandet, at Birkeskovene findes, og hele Island 

 maa derfor aabenbarl ligge inden for Birkeregionens Omraade. 



Ogsaa Færøerne maa lægges ind under dette, skjønt ingen 

 Birke nu til Dags voxe der. Sandsynligvis er det ogsaa her Men- 

 nesket, der har udryddet Trævæxten (Stammer findes i Moser)^ ). 



Der er saaledes i det store en betydelig Lighed mellem 

 Grønlands Sydkyst fra c. 60 — 62° N. B. og Island, Skandinaviens 

 og Laplands nordlige Dele. Det kunde se ud, som om Hooker 

 har Ret, naar han («Outlines of the distribution of arctic plants») 

 regner Grønland for i plantegeografisk Henseende at høre til 

 Europa. Og det er jo ikke blot Birke skoven, som de nævnte 

 Lande have paa Trævæxtens Nordgrænse, men med Birkene 

 følge overalt de samme andre Træer og Buske: Røn, El, Ene, 



1) At Irægrænsen i Skandinavien og Lapland for øvrigt flyttes nedad i vor 

 Tid, er iagttaget af mange. I Vest-Finmarken og Nordland saa jeg selv 

 mange Birke-Lig oven for den nuværende Trægrænse. Om noget saa- 

 dant ogsaa skulde kunne findes i Syd-Grønland, maa fremtidige Rejsende 

 oplyse om. Om Forklaringen af detle Fænomen er man næppe enig. 

 Nærmest liggende er vel en Forandring i Klima. I HJelts og Hults 

 Afhandling om Vegetationen i Kemi Lapmark antages dette, og der hen- 

 vises S. 82 til Blytts Theori om, at vor Tid skal være filttigere paa 

 Fugtighed end den nærmest forudgaaende. 



