45 



foddybt Tæppe over Jorden, som det kan være helt besværligt 

 at vandre igjennem, ganske som paa vore frodigere Heder (se 

 Rejseberetningen S. 191 — 192). Med Terrainets Jævnhed følger 

 ogsaa større Ensformighed i Dækket, især paa Steder, hvor 

 Empetrum er fremherskende. Lyngheden er vel ogsaa den 

 Vegetationsform, der spiller den største Rolle for Grønlænderne; 

 fra den faa de deres Rrændsel , ikke blot fra de større Buske 

 som Pil og Dværgbirk , men ogsaa og især fra de lave Buske, 

 Empetrum^ Cassiope tetragona og Ledum, og naar de Rejsende 

 slaa Telt, skaffes først og fremst nogen "Lyng» til Stede til at 

 koge Maden ved; Koner og Piger sendes fra Kolonierne ud at 

 hente «Lyng», og Navnet «Lyngmarken» er vel bekjendt for 

 alle Polarfarere , der have besøgt Godhavn, skjønt denne Hel 

 just ikke nu kan siges at være rig paa Hede. 



Jeg benævner denne Vegetationsform «Lynghede», dels fordi 

 den, som nedenfor nærmere skal vises, for en meget stor Del 

 dannes af Planter, der høre til Lyngfamilien i videste Forstand, 

 dels og især fordi den habituelt og biologisk aldeles stemmer 

 med vore europæiske Lyngheder. Jeg vil fremhæve navnlig føl- 

 gende Overensstemmelser M. 



De fremherskende og karaktergivende Planter ere smaa 

 Buske («Ris» vilde Finner og Svenske vist nærmest sige), der 

 have brunlige, mere eller mindre krummede og forvredne Grene, 



^) Benævnelsen «Hede» bliver ogsaa brugt af Rink; jeg har tilfældigvis 

 noteret et Sted i Etzels Bearbejdelse (S. 288), hvor det hedder «unter 

 Haide versteht man alle kleineren Buschgewächse, die man abreisst, 

 um sie ganz zu verbrennen». Af alt det anførte synes det klart at 

 l'remgaa, at «Lynghede» maa være et passende Navn, meget heldigere 

 end det ogsaa yngre Navn «die Ericaceenformation», som Th. Holm har 

 givet den samme Vegetationsform i Englers Jahrbücher, eller «Ericiné- 

 localiteter« , som han kalder den i Geograf. Tidskr. IX. Hvor lidet kor- 

 rekt han har opfattet Hedens Natur, fremgaar af, at han i Geograf. Tidskr. 

 helt og i Englers Jahrb. omtrent helt forbigaar den allervigtigste Hede- 

 plante, Empetrum. Paa det sidst nævnte Sted anfører han , formodentlig 

 rettet mod min Benævnelse, at «egentlig Lynghede», ikke findes i Grøn- 

 land. Ja hvad forstaas ved «egentlig Lynghede?» Terrainets Fladhed er 

 jo ikke afgjørende, tlii vi have jo ogsaa bakket Hede i Jylland. 



