Snesmæltningen eller, hvis de staa blottede om Vinteren, øje- 

 blikkelig, saa snart gunstigt Vejr indtræder, ere i Stand til at 

 optage Assimilationsarbejdet; <ikein Tag geht verloren»; dog 

 maa jeg gjøre opmærksom paa, at der ikke er gjort tilstrække- 

 lige undersøgelser til at fastslaa dette, men efter de anatomiske 

 Undersøgelser, som jeg har anstillet paa gamle Blade af stedse 

 grønne Planter, tvivler jeg rigtignok ikke paa, at saadanne, 

 i alt Fald hos mange Arter, kunne assimilere efter Over- 

 vintringen; Spørgsmaalet er nærmest, naar de begynde Assi- 

 milationsarbejdet M. 



Jordbiiiideii I Lyngheden vil naturligvis frembyde nogen For- 

 skjel efter Undergrundens Beskaffenhed, men i det store og 

 hele finde vi en mærkelig Lighed med vore europæiske Heder; 

 den er en tør, mager og sortfarvet Sand, paa mange Steder 

 noget tørveagtig og ganske svarende til, hvad vi kalde «Maar- 

 jord». Grunden til den ubetydelige Mulddannelse er vel først 

 at søge i Lidenheden af Bladene og de smaa Mængder af orga- 

 nisk Masse, som leveres Jorden ved [løvfaldet, ogsaa af den 

 Grund, at de løvfældende Planter ere saa faa, og at Bladene 

 blive siddende paa Stænglerne flere til mange Aar efter, at de 

 ophørte at tage Del i disses Liv. Dette sidste gjælder ikke 

 blot om de stedsegrønne Buske, men ogsaa om mange af Lyng- 

 hedens Urter ^). 



Notitser om stedsegrønne alpine og arktiske Planter findes rundt om i 

 Literaturen; se f. Ex. Kerner Abhängigkeit der Pflanzengestalt o. s. v. 

 S. 36 1Г., Grisebach I.e., Kjellman Polarväxt. lif. S. 516. 

 Af disse skal jeg nævne: Sibbaldia procumbens, Silène acaulis, Viscaria 

 alpina, de tre Melandrium- Arter, Alsine biflora og andre Alsineer, Poten- 

 tilla Vahliana og andre Poteniiller , Draba- Arterne , Vesicaria arctica, 

 Papaver nudicaule, alle Saxifragæ, som findes paa Heden, nærmest S. 

 decipiens , tricuspidata, oppositifolia og Aizoon , Artemisia borealis, An- 

 tennaria alpina, Erigeron compositus, Pyrola grandiflora, Hedegræsserne, 

 saa som især Festuca ovina og Hierochloa alpina o fl., derunder Cype- 

 raceerne medregnede, Lycopodiaceerne. Det samme gjælder vist ogsaa 

 om Alchemilla alpina, Luzula- Arierne og andre. 



