Ogsaa paa Østkysten er den almindelig; «jeg skylder Krække- 

 bærrene, at jeg ikke fandt min Død paa Østkysten», skriver 

 Graah. Endnu saa langt Nord paa som ved Cap Sabine (den 

 amerikanske Kyst af Smiths Sund; 78° 45 n. B.) er den efter 

 Hart meget almindelig og gaar op til 800' over Havet; men 

 længere nord paa saa han den ikke, og den mangler andre 

 Steder ganske, f. Ex. efter Sutherland paa Cornwallis Island 

 ved Barrow Strait (1. с. 1 , 363). Dog længe før denne Bredde 

 synes dens Kraft at være brudt. Vahl skriver om Uperniviks 

 Distrikt: «flere Strækninger ere vel her, som i sydligere Zoner 

 bedækkede med Mosser blandede med Lavarter og med Empe- 

 trum^ men næsten aldrig er Empetrum saa frodig og frembringer 

 saa store Bær som i Syden, og underliden komme disse endog 

 ikke til Modenhed». 



Grundene til Kræklingens Herredømme ere rimeligvis flere; 

 en af dem er dog vist nok den, at den i højere Grad end de andre 

 Hedebiiske liar nedliggende og langstrakte Grene, der nogen- 

 lunde let slaa Rødder (fra den lille Salix herbacea ser jeg bort); 

 den breder sig derfor ogsaa lettere til Siden, saa at den enkelte 

 Plante kan omspænde et større Areal , og naar de forskjellige 

 Tuer væve Grenene ind mellem hverandre, maa Dækket blive 

 meget tættere. En anden Grund kan maaske søges i dens 

 Frugters kjødede Beskaffenhed, saa at de søges af flere Dyr, og 

 derved spredes de stenhaarde smaa Frø vidt omkring M- 



^) Ltnt. Ryder har meddelt mig, at om Vinteren ere Polarrævens Exkre- 

 menter rødlige al' de mange Krækkebær, som den spiser i Mangel af 

 bedre. Æ'mpeirum- Frugterne anføres udtrykkelig af Macouu som «the 

 chief article of food for young geese In the north, and large flocks of 

 boot old and young have been seen feeding upon its berries on Anti- 

 costi» (Canad. pi. p. 458). Paa Jyllands Heder har jeg mange Gange set 

 Fugleexkrementer ligge mellem Hedebuskene, eller f. Ex. hen i Hjul- 

 sporene af Hedevejene, opfyldte af Empetrum-Vrø , og jeg har 1886 ud- 

 saaet saadanne sammen med Frø af Frugter, som Fuglene ikke havde 

 fortæret, for om muligt at erfare, om Buchenau har Ret i sin For- 

 modning om, at Empetrum-V\ø skulle gaa gjennem en Fuglemave for 

 at kunne spire. Fremskynde Spiringen kan dette jo sikkert, efter hvad 



