64 



Heder, «ep ejendommelig Form af Højtundra» ^), der skylder, 

 mener han , Jordens Fattigdom sin Tilværelse og sædvanlig 

 dækker gamle Havklitter. Spidsen af Krestovajagora bærer lige- 

 ledes en Hedevegetation, som hvis Arter Brotherus nævner: 

 Arctostaphtjlos uva ursi og alpina ^ Azalea procumbens, Phyllo- 

 doce caerulea, Vaccinium vitis idæa, Diapensia lapponica, Em- 

 petrum nigrum , Juncus trifidus , Festuca ovina , lave Buske af 

 Juniperus communis samt forkrøblede Birke og Fyr, men La- 

 verne vare ikke i stor Mængde. 



Det Punkt, som her omtales af Brotherus, hører til 

 Fyrreregionen (Bot. Centralbi. 26, p. 201). Det er ganske inter- 

 essant, at Lyngheden paa en Maade synes knytte L til 

 Fyrreskoven paa lignende Vis som Urtemarken til 

 Krattene (og maaske yderligere til Birkeskoven, hvis ikke 

 de grønlandske Birkeskove voxe paa Hedebund). Jeg havde 

 flere Steder baade i det midterste Norge (øvre Østerdal, Foldal, 

 Dovrepartiet o. s. v.) og i Vestfinmarken Lejlighed til al be- 

 mærke, al Bunden i de magre og aabne Fyrreskove er en Lyng- 

 hedebund, dannet af de samme Arte»", som man finder hede- 

 dannende uden for Skoven, og den Fortegnelse, som Z etter- 

 stedt (Öfversigt af K. Vetensk. Akad. Fürhandlingar 1874, no, 10) 

 giver af Bunden i Fyrreskoven ved Alten indeholder, som jeg 

 ogsaa selv har set, ægte Hedeplanter; han nævner Betula nana, 

 Empetrum nigrum , Calluna vulgaris , Mtji'tillus uliginosa og 

 nigra, Vaccinium vitis idæa, Agrostis vulgaris og rubra, Paa 

 pratensis, Equisetum silvaticum, Linnæa borealis , Melampyrum 

 pratense, Phyllodoce coerulea. Azalea procumbens, ArctostapJiylos 

 alpina, og adskillige Laver, saasom Cladonia, Stereocaulon og 

 Nephroma. Grunden maa aabenbart søges deri, at Fyrreskoven 

 og Hedens Planler kunne nøjes med den selv samme tørre og 



^) De Ord, Fellmann lader falde om «Likentundraen», tyde ogsaa paa, at 

 denne har betydelig Lighed med Lyngheden, eller rettere med Fjæld- 

 marken (se næste Afsnit). 



