70 



schweizerischen Ketten vor allen anderen Gebirge: diese weit 

 gedehnten Gründe und Hänge vom dichtesten Samniet des 

 Alpenrasens umhüllt, den das rastlos der Schneeregion, ent- 

 fliessende Wasser den ganzen Sommer frisch erhält». 



Fjældinarkens Urter. Det er næppe andre Arter, der op- 

 træde paa Fjaeldmarken , end i Heden, men overvejende de 

 samme, som vi ogsaa kunne Onde der; Fjaeldmarken er paa en 

 Maade Hedebunden uden Lyngbuskene eller blot med 

 spredte Exemplarer af disse. Dog trives visse Arter, saa vidt 

 jeg har set, bedre i Heden end i Fjaeldmarken og ere derfor 

 almindeligere hist, medens andre forholde sig omvendt. Saa- 

 ledes anser jeg følgende for almindeligere i Heden: Pyrola 

 grnndifiora ^ Lijcopodium annotinum og alpïnum , samt Fedicu- 

 laris 1аруотса\ Grunden maa sikkert søges i, at disse ere 

 Arter med vidt krybende, til Dels endog underjordiske Stængler, 

 som derfor ikke finde nogen gunstig Plads i den aabne Fjæld- 

 mark M. Andre Arter ere meget almindeligere her end i Heden, 

 f. Vj\. Papaver nudicaule^ Potentilla Vahliann. Til Fjældmarkens 

 Urter maa jeg særlig henregne følgende Arter foruden de 

 nævnte og andre, som findes anførte S. 58 — 59. 



Melandrium apetalum samt affine og triflorum^ Viscaria 

 alpina, Alsine stricto^ groenlandica og biflora\ Arenaria ciliata\ 

 Sagina nivalis] Silène acaulis] Cerastium alpinum især var. 

 lanata\ Stellaria longipes] næsten alle grønlandske Draba- 

 Arter (sjældnest ere vel incana og aurea]] Cardamine bellidi- 

 folia; og langt Nord paa den ferskeublomstrede Parrya og 

 Vesicaria arctica; (Cochlearia kan forekomme højt til Fjælds, saa- 

 ledes paa Toppen af Præstefjæld ved Holstensborg, 1700' ov. H., 



^) Trautvetter siger, at de underjordiske Dele i Højnorden ere mægtigere 

 end de overjordiske. Egentlig underjordiske ere dog kun faa Stængler, 

 men mange overjordiske kunne blive aldeles overvoxede af Mos og Lav. 

 Selv i nyeste Tid har jeg set det fremhævet som ejendommeligt for den 

 arktiske Vegetation, at den skal have mægtige Rhizomer under Jorden 

 o. 1. Grisebach har dog alt nævnt i sin Plantegeografi, at de ark- 

 tiske Blomsterplanter have Stænglerne over Jorden, de alpine mest under 

 Jorden, og Kjellman gjør ogsaa opmærksom paa det urigtige i det 

 anførte. 



